КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2026 року Київ Справа №320/26223/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Рух справи.
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
- Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області щодо не проведення ОСОБА_1 з 23.07.2021 по 19.05.2023 перерахунку грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) з урахуванням виплачених сум, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у відсоткових розмірах, що були встановлені на період проходження служби, а саме щомісячної премії та відсотку надбавки за особливості проходження служби, з урахуванням виплачених сум.
- Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) з урахуванням виплачених сум, з 23.07.2021 по 19.05.2023, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у відсоткових розмірах, що були встановлені на період проходження служби, а саме щомісячної премії та відсотку надбавки за особливості проходження служби.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив службу в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до 28.02.2025, після чого був звільнений зі служби. 
Після отримання документів щодо грошового забезпечення представником позивача було встановлено, що відповідач при визначенні посадового окладу та окладу за спеціальним званням застосовував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, а не на 1 січня відповідного календарного року, як це, на думку позивача, передбачено чинною редакцією пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 після скасування пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.
У зв`язку із цим позивач вважає, що у період з 23.07.2021 по 19.05.2023 йому було неправильно визначено розміри посадового окладу та окладу за спеціальним званням, що, у свою чергу, вплинуло на розмір усіх видів грошового забезпечення, зокрема щомісячних та одноразових виплат. 
Посилаючись на положення Кодексу цивільного захисту України, постанови Кабінету Міністрів України № 704, рішення Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18, а також правові висновки Верховного Суду, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку грошового забезпечення за період з 23.07.2021 по 19.05.2023 та зобов`язати відповідача здійснити відповідний перерахунок і виплату належних сум з урахуванням уже виплачених коштів.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач проти позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити повністю.
Так, відповідач зазначає, що умови та розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. На думку відповідача, скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 саме по собі не відновило дію попередньої редакції пункту 4 постанови № 704, оскільки таке відновлення можливе лише шляхом прийняття відповідного нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України. 
Крім того, відповідач зазначає, що у 2020-2023 роках зміни до законодавства щодо підвищення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальними званнями не вносилися, а ДСНС України та її територіальні органи не наділені повноваженнями самостійно змінювати розміри таких окладів чи здійснювати їх перерахунок. 
У зв`язку з цим відповідач вважає, що правові підстави для проведення позивачу перерахунку грошового забезпечення шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт відсутні. 
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області та наказом від 28.02.2025 № 108-НК був звільнений зі служби. 
У спірний період позивачу нараховувалося та виплачувалося грошове забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
На думку позивача, при визначенні розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням відповідач застосовував прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом станом на 01.01.2018, а не прожитковий мінімум, встановлений законом на 1 січня відповідного календарного року, що призвело до заниження розміру його грошового забезпечення у період з 23.07.2021 по 19.05.2023. 
З метою з`ясування правильності нарахування грошового забезпечення представником позивача було направлено адвокатський запит, у відповідь на який отримано документи щодо грошового забезпечення позивача, на підставі аналізу яких, на думку позивача, встановлено порушення його права на отримання грошового забезпечення у належному розмірі. 
Не погоджуючись із порядком нарахування грошового забезпечення та вважаючи, що відповідач безпідставно не здійснив його перерахунок із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 17 Конституції України закріплено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до частини першої статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, покликаною забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Згідно зі статтею 125 Кодексу цивільного захисту України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Розміри, порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.
01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатками 1, 12, 13 та 14 до Постанови № 704 визначено тарифні коефіцієнти для обчислення посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями.
Пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13 та 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких посадові оклади за тарифними розрядами та оклади за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до Постанови № 704, виклавши пункт 4 у такій редакції: розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом станом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Таким чином, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) її пункт 4 діяв у редакції, внесеній Постановою № 103, відповідно до якої при визначенні посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом станом на 01 січня 2018 року.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103.
Отже, з 29 січня 2020 року, тобто з дати набрання законної сили зазначеною постановою, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 4 Постанови № 704 у редакції, що діяла до внесення змін Постановою № 103 (у первинній редакції).
Разом із цим, Закон України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів.
Відповідно до статті 6 Закону № 2017-III базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти.
Згідно з частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються Державний бюджет України і бюджетна система України, а також порядок встановлення державних стандартів.
Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 зазначив, що Кабінет Міністрів України уповноважений визначати умови, порядок та розміри грошового забезпечення військовослужбовців, однак не уповноважений встановлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
Враховуючи, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом станом на 01.01.2018, не відповідають нормативно-правовим актам вищої юридичної сили, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 у частині, що не суперечить законам України про Державний бюджет України на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Водночас Верховний Суд зазначив, що встановлене пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1774-VIII обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини не впливає на спірні правовідносини, оскільки розрахунковою величиною відповідно до Постанови № 704 є прожитковий мінімум для працездатних осіб, а мінімальна заробітна плата використовується лише для визначення мінімальної межі посадового окладу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 380/7813/22, від 05.07.2023 у справі № 160/24227/21 та від 25.04.2024 у справі № 240/16735/21.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Щодо спірного періоду з 23.07.2021 по 19.05.2023.
Враховуючи наведені висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 у редакції, чинній до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481, суд дійшов висновку, що у період з 23 липня 2021 року по 19 травня 2023 року посадовий оклад та оклад за спеціальним званням позивача підлягали визначенню шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач проходив службу цивільного захисту у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області та у спірний період займав посаду пожежного-рятувальника, а також перебував у спеціальному званні рядового служби цивільного захисту. 
Водночас відповідач при визначенні посадового окладу та окладу за спеціальним званням застосовував прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений станом на 01 січня 2018 року, що сторонами не заперечується.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідач був зобов`язаний визначати посадовий оклад та оклад за спеціальним званням позивача із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року відповідно, а тому непроведення такого перерахунку є протиправним.
Доводи відповідача про відсутність нормативно-правового акта, який би після скасування пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 відновив дію попередньої редакції пункту 4 постанови № 704, суд відхиляє, оскільки вони суперечать наведеним вище висновкам Верховного Суду, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають врахуванню судом під час вирішення цієї справи.
За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення перерахунку грошового забезпечення за період з 23.07.2021 по 19.05.2023 та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок і виплату грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) за період з 23.07.2021 по 19.05.2023 з урахуванням раніше виплачених сум, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 242-246, 255, 295 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги - задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області щодо не проведення ОСОБА_1 з 23.07.2021 по 19.05.2023 перерахунку грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) з урахуванням виплачених сум, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у відсоткових розмірах, що були встановлені на період проходження служби, а саме щомісячної премії та відсотку надбавки за особливості проходження служби, з урахуванням виплачених сум.
3. Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) з 23.07.2021 по 19.05.2023, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у відсоткових розмірах, що були встановлені на період проходження служби, а саме щомісячної премії та відсотку надбавки за особливості проходження служби, з урахуванням виплачених сум.
4. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України

Учасники справи: 
Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Відповідач: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (04071, м. Київ, вулиця Межигірська, буд. 8, код ЄДРПОУ 38537963).

Суддя Сас Є.В.