Справа № 161/10936/26 
Провадження № 2/161/5789/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі : 
головуючого судді Присяжнюк Л.М.,
секретаря судових засідань Ващук В.В.,
розглянувши цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.
Позов мотивований тим, що позивач є сином та спадкоємцем за законом 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі № 140/2651/23, вирішено визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 жовтня 2022 року №ХА16141; зобов`язати відповідача провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 жовтня 2022 року №ХА16141, з урахуванням зазначених у ній видів та сум грошового забезпечення. Дане судове рішення набрало законної сили 27.04.2023.
Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №16932-16938/Г-03/8-03008/23 від 06.06.2023 року нарахування проведено за період з 01.04.2019 року по 31.05.2023 року в сумі 132448,19 грн.
За життя зазначену доплату у розмірі 132448,19 грн. ОСОБА_3 не отримав. Постановою приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаниці А.І. від 24.10.2024 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нараховані та невиплачені за життя покійному пенсії, у зв`язку з тим, що відповідач не підтвердив факт, склад та розмір невиплаченої за життя пенсії ОСОБА_3 , а тому, як наслідок, встановити склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3 неможливо.
08.01.2025 року позивач звернувся з заявою до відповідача про виплату недоотриманої пенсії.
Рішенням відповідача № 2644-518/Г-02/8-0300/25 від 26.02.2025 відмовлено у виплані, мотивуючи тим, що питання щодо отримання заборгованості за рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі 1408/2651/23 позивач має право вирішити в судовому порядку.
Таким чином, відповідач відмовив позивачу у виплаті в порядку спадкування неодержаного за життя спадкодавцем, грошових коштів у вигляді доплат до пенсії, присудженої за рішенням суду, у розмірі 66224,10 гривень (тобто 132448,19 гривень/2, в рівних частках кожен позивач та його матір – дружина спадкодавця ОСОБА_2 ).
У зв`язку з наведеним позивач просив стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області на її користь неодержану за життя спадкодавця пенсію в розмірі 66 224,10 гривень в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 25 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою суду від 29 червня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
08 червня 2026 року адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача ГУ ПФУ у Волинській області, із змісту якого вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, та просить відмовити в їх задоволенні.
В судове засідання сторони по справі не з`явились.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача у відзиві зазначила про розгляд справи у її відсутності, у позові просила відмовити.
Третя особа подала до суду заяву, згідно з якою не заперечила проти задоволення позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі № 140/2651/23, що набрало законної сили 27 квітня 2023 року, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 жовтня 2022 року №ХА16141; зобов`язати відповідача провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 жовтня 2022 року №ХА16141, з урахуванням зазначених у ній видів та сум грошового забезпечення (а.с.23 - 28).
На виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснило нарахування недоотриманої пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2023 в сумі 132448,19 гривень (а.с.22).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.01.2024 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).
Таким чином встановлено, що за життя зазначену доплату у розмірі 132448,19 гривень ОСОБА_3 не отримав.
З копії спадкової справи №205/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на грошові кошти - пенсійні виплати, що залишилися неодержаними. (а.с. 48 - 71).
Відповідно до довідки №33/01-16 від 21.01.2025 приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області А.I. Велимчаниці, його дружина ОСОБА_2 та син – ОСОБА_4 прийняли спадщину в рівних частинах кожний (а.с. 19).
Постановою № 516/02-31 від 24.10.2024 приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області А.I. Велимчаниця відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті, ОСОБА_3 на невиплачену за життя пенсію, що знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області - у зв`язку із неможливістю встановити склад спадкового майна (а.с. 16-17).
На підставі звернення позивача до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії, отримана відмову ГУПФ України у Волинській області від 23.04.2026, яка обґрунтована тим, що що відповідно до ст. 61 Закону України від 09.04.1992 року№2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягають виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Сума коштів виплачена ОСОБА_2 за рішенням суду становить 66224,09 грн, сума невиплачених коштів становить - 66224,10 грн (а.с. 14 - 15). 
Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Відповідно до статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульована висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».
Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у нього після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії.
Таким чином, судом встановлено, що в силу вимог ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала ОСОБА_3 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.
Вказаний висновок сформований в постановах Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а, від 09 червня 2022 року №200/12094/18-а.
Отже, недоотримана ОСОБА_3 за життя сума пенсії увійшла до складу його спадщини, і на ці відносини розповсюджується загальні правила спадкового права.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду від 22.02.2024 року у справі №461/5878/22 (провадження № 61-10302св23).
Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що за життя ОСОБА_3 оскаржував дії ГУ ПФУ у Волинській області, було ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, і він набув право отримання 132448,19 грн пенсійних виплат, при цьому ці кошти залишилися не одержаними, суд прийшов до висновку, що його дружина – третя особа по справі, успадкувала частину належні спадкодавцю недоотримані суми пенсії - 66224,09 грн, відповідно до положень статті 1227 ЦК України, його син – позивач по справі, успадкував частину належні спадкодавцю недоотримані суми пенсії - 66224,10 грн, відповідно до положень статті 1227 ЦК України.
Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.
Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1227 ЦК України, ст.ст. 36, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 4, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 279 ЦПК України,суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування – задовольнити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 66224,10 грн. (шістдесят шість тисяч двісті двадцять чотири гривні 10 коп.) нарахованої та невиплаченої пенсії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач: Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, 
місце знаходження: Київський майдан, 6, м. Луцьк, 43027, ЄДРПОУ 13358826.
Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено та підписано 15 липня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області       Людмила ПРИСЯЖНЮК