КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2026 року Київ Справа №320/55535/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Саса Є.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 

ВСТАНОВИВ:
Рух справи.
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
- Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №1661 від 25.09.2025 року “Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських Голосіївського УП ГУНП у м. Києві” в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів “Теремки-1” та “Теремки-2”) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
- Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №1772 о/c від 06.10.2025 року “Про особовий склад”.
- Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів “Теремки-1” та “Теремки-2”) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 06.10.2025 року.
- Стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з 06.10.2025 року до ухвалення судом рішення у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
10.12.2025 на виконання ухвали суду від 24.11.2025 відповідачем подано копії особової справи позивача та матеріалів службового розслідування, довідку про середньомісячний заробіток за два останні календарні місяці до місяця звільнення.
11.12.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву.
17.12.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.
23.12.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 05.05.2026 призначено судове засідання на 21.05.2026.
21.05.2026 у судове засідання з`явилися позивач, його представник та представник відповідача. Після заслуховування пояснень сторін ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 25.05.2026 витребувано від Головного управління Національної поліції у м. Києві інформацію щодо внесення Головним управлінням Національної поліції у м. Києві або його територіальними підрозділами до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за фактом отримання 08.08.2025 ОСОБА_1 вогнепального поранення, результатів проведеного розслідування, а у разі направлення повідомлення до інших правоохоронних органів – відповідної інформації з документальним підтвердженням.
29.05.2026 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про грошове забезпечення №688 від 26.05.2026 за період з 01.08.2025 по 06.10.2025.
01.06.2026 від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 25.05.2026 надійшли додаткові пояснення у справі, до яких долучено скановані копії матеріалів, зареєстрованих у журналі Єдиного обліку Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві за №№ 60309 та 60314 від 08.08.2025, надані на запит Головного управління Національної поліції у м. Києві № 15319-2026 від 26.05.2026, а також інформацію про те, що відомості за фактом отримання позивачем 08.08.2025 вогнепального поранення до Єдиного реєстру досудових розслідувань Головним управлінням Національної поліції у м. Києві або його територіальними підрозділами не вносилися. Крім того, відповідачем наведено заперечення щодо врахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, при визначенні середнього грошового забезпечення позивача.
Аргументи учасників справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що звернулася до суду з цим адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати наказ ГУНП у м. Києві № 1661 від 25.09.2025 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських Голосіївського УП ГУНП у м. Києві» в частині застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, наказ № 1772 о/с від 06.10.2025 «Про особовий склад», поновити її на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Позивач зазначає, що висновки службового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи, а прийняті на їх підставі накази є незаконними, передчасними, дискримінаційними та непропорційними.
Позивач вказує, що подія, яка стала підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, відбулася у позаслужбовий час. На момент події вона не перебувала на службі, виконання службових обов`язків завершила о 18:00 та до чергування не залучалася.
За твердженням позивача, конфлікту чи сварки між нею та ОСОБА_2 не виникало. Вона намагалася запобігти можливим негативним наслідкам, оскільки ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння та висловлював думки песимістичного характеру, у зв`язку з чим запропонувала забрати у нього пристрій для відстрілу патронів на зберігання. Під час передачі пристрою між ними виникло перетягування, у результаті якого стався випадковий постріл.
Позивач зазначає, що не встановлено, хто саме здійснив постріл, а відповідна криміналістична експертиза не проводилася. На її думку, висновки службового розслідування щодо обставин отримання нею тілесних ушкоджень ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними і допустимими доказами.
Також позивач наголошує, що висновок відповідача про неповідомлення про подію за номером « 102» не відповідає дійсності, оскільки після інциденту ОСОБА_2 було викликано швидку медичну допомогу та повідомлено відповідального по Голосіївському УП.
Крім того, позивач вважає безпідставними посилання відповідача на порушення нею статей 174 та 178 КУпАП, оскільки відсутні будь-які рішення компетентних органів про притягнення її до адміністративної відповідальності. Факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння належними та допустимими доказами не підтверджений, оскільки огляд із використанням спеціальних технічних засобів або медичний огляд не проводився.
Позивач зазначає, що протягом служби в органах Національної поліції характеризувалася позитивно, сумлінно виконувала службові обов`язки, дисциплінарних стягнень не мала, а службова характеристика свідчить про її належний професійний рівень та бездоганну поведінку.
На думку позивача, відповідач не врахував передбачені Дисциплінарним статутом Національної поліції України пом`якшуючі обставини та безпідставно застосував до неї найсуворіший вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.
Окремо позивач посилається на дискримінаційний та непропорційний характер застосованого до неї дисциплінарного стягнення. Зазначає, що за майже аналогічних обставин до іншого учасника події - ОСОБА_2 - було застосовано значно м`якше дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, тоді як її звільнено зі служби. На переконання позивача, така різниця у підходах свідчить про порушення принципів рівності, справедливості та пропорційності.
У відповіді на відзив позивач додатково зазначила, що відповідачем викривлено фактичні обставини події та не враховано письмові пояснення учасників інциденту. Зокрема, позивач звертає увагу, що ні її пояснення, ні пояснення ОСОБА_2 , ні наявні відеозаписи не підтверджують висновок відповідача про виникнення між ними конфлікту чи сварки.
Позивач наголошує, що висновки службового розслідування зроблено переважно на підставі первинних пояснень ОСОБА_2 , наданих ним одразу після події, коли він перебував у стані алкогольного сп`яніння, без належного врахування інших доказів та пояснень сторін.
Також позивач зазначає, що відповідач не довів наявності всіх елементів складу дисциплінарного проступку, не встановив конкретних службових обов`язків, які були порушені позивачем, не навів доказів того, що спірна подія відбулася під час виконання нею службових повноважень або що її дії призвели до підриву авторитету Національної поліції України.
Крім того, у відповіді на відзив позивач підтримує доводи щодо дискримінаційного характеру дисциплінарного стягнення, зазначаючи, що відповідач фактично не спростував наведені у позові аргументи стосовно різного підходу до оцінки її дій та дій ОСОБА_2 , незважаючи на схожість інкримінованих їм порушень.
У зв`язку з наведеним позивач вважає накази про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення протиправними і такими, що підлягають скасуванню, з поновленням її на службі та стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідач у відзиві проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
В обґрунтування правомірності оскаржуваних наказів відповідач зазначає, що за результатами службового розслідування встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який полягав у порушенні вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських та нормативно-правових актів, що регулюють порядок поводження зі зброєю.
Відповідач вказує, що в ніч з 07 на 08 серпня 2025 року позивач разом із працівником поліції ОСОБА_2 вживала алкогольні напої, після чого відбулася подія із використанням пристрою для відстрілу патронів «Форт-17Р», унаслідок чого позивач отримала тілесне ушкодження.
За висновками дисциплінарної комісії, позивач допустила використання пристрою для відстрілу патронів у не відведеному для цього місці, вживала алкогольні напої, не повідомила правоохоронні органи про подію за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», а також своїми діями допустила поведінку, несумісну зі статусом поліцейського та таку, що підриває авторитет Національної поліції України.
Відповідач зазначає, що службове розслідування проведено відповідно до вимог законодавства, під час його проведення були досліджені пояснення учасників події, матеріали особових справ, відеозаписи, відомості щодо реєстрації зброї, висновки психологічного дослідження та інші матеріали.
На думку відповідача, встановлені обставини свідчать про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, а обраний вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідає характеру допущених порушень, є пропорційним та застосований уповноваженою особою в межах наданих законом повноважень.
Крім того, відповідач зазначає, що доводи позивача фактично зводяться до незгоди з висновками службового розслідування та необхідності переоцінки доказів, досліджених дисциплінарною комісією, що саме по собі не свідчить про протиправність оскаржуваних наказів.
У запереченнях на відповідь на відзив відповідач додатково зазначає, що доводи позивача про невідповідність висновків службового розслідування фактичним обставинам справи не відповідають матеріалам службового розслідування. Вказує, що дисциплінарною комісією були досліджені не лише первинні пояснення ОСОБА_2 , а й письмові пояснення учасників події, відеозаписи та інші матеріали службового розслідування, які у своїй сукупності підтверджують встановлені під час службового розслідування обставини.
Відповідач наголошує, що службове розслідування проведено відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України №893 від 07.11.2018, а висновок службового розслідування складено уповноваженою дисциплінарною комісією на підставі всебічного дослідження матеріалів справи.
Також відповідач зазначає, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення дисциплінарною комісією враховано характер дисциплінарного проступку, обставини його вчинення, ступінь вини позивача, вимоги Дисциплінарного статуту та правові висновки Верховного Суду щодо застосування дисциплінарних стягнень в умовах воєнного стану.
На думку відповідача, позивач, перебуваючи у позаслужбовий час, була зобов`язана дотримуватися Присяги поліцейського, вимог службової дисципліни та Правил етичної поведінки поліцейських, оскільки поведінка працівника поліції має відповідати вимогам закону як під час виконання службових обов`язків, так і поза службою. Вчинення дій, які дискредитують звання поліцейського та підривають авторитет Національної поліції України, є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності незалежно від того, чи виконувала особа у цей момент службові обов`язки.
Крім того, відповідач вважає безпідставними доводи позивача щодо відсутності складу дисциплінарного проступку.
Зазначає, що матеріалами службового розслідування підтверджено факт вживання позивачем алкогольних напоїв, використання пристрою для відстрілу патронів у не відведеному для цього місці, передачі такого пристрою іншій особі всупереч установленим правилам його використання, а також неповідомлення про подію за номером екстреного виклику поліції « 102», що у своїй сукупності свідчить про порушення службової дисципліни.
Відповідач також зазначає, що відсутність постанови про притягнення позивача до адміністративної чи кримінальної відповідальності не виключає можливості притягнення її до дисциплінарної відповідальності, оскільки дисциплінарна відповідальність є самостійним видом юридичної відповідальності та застосовується незалежно від наявності чи відсутності інших видів юридичної відповідальності.
Заперечуючи доводи позивача щодо дискримінаційного характеру застосованого дисциплінарного стягнення, відповідач зазначає, що позивач протягом проходження служби не зверталася зі скаргами щодо дискримінації, а її призначення на посаду старшого дільничного офіцера поліції свідчить про відсутність будь-якого упередженого ставлення з боку керівництва. При цьому відповідач наголошує, що позивач помилково ототожнює поняття дискреційних повноважень і дискримінації, тоді як визначення виду дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень керівника та здійснюється з урахуванням характеру проступку, ступеня вини, обставин його вчинення та інших критеріїв, визначених законом.
Відповідач звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що обрання виду дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень уповноваженого керівника, а застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, однак його застосування є правомірним за наявності відповідних правових підстав та з урахуванням усіх встановлених обставин.
На думку відповідача, матеріали службового розслідування містять достатній обсяг належних та допустимих доказів, які підтверджують вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а наведені у позовній заяві та відповіді на відзив доводи не спростовують законності оскаржуваних наказів та фактично зводяться до незгоди із правовою оцінкою дисциплінарної комісії та обраним видом дисциплінарного стягнення. У зв`язку із цим відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Позиція учасників справи у судовому засіданні.
Позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав наведених в заявах по суті справи, наполягали на задоволенні позовних вимог.
Представнмк відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.
Обставини справи, встановлені судом. 
ОСОБА_1 з квітня 2023 року проходила службу в Національній поліції України, зокрема, з 30.05.2025 згідно наказу № 933о/с від 30.05.2025 обіймала посаду старшого дільничного офіцеру поліції сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів «Теремки-1» та «Теремки-2») Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - Голосіївське УП ГУНП у м. Києві).
Відповідно до наказів Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі – ГУНП) від 08.08.2025 №1611 “Про призначення та проведення службового розслідування” від 22.08.2025 №1740 “Про продовження строку проведення службового розслідування” та від 02.09.2025 №1812 “Про незарахування строку проведення службового розслідування”, дисциплінарною комісією проведено службове розслідування у формі письмового провадження та затверджено висновок від 12.09.2025 службового розслідування за фактом спроби самогубства лейтенантом поліції Олексієнко А.Є.С., також можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Голосіївського УП ГУНП у м. Києві. 
Службовим розслідуванням встановлено, що 8.08.2025 до управління Головної інспекції ГУНП у м. Києві надійшла інформація про те, що цього ж дня близько 02.05, старший дільничний офіцер поліції сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів «Теремки-1» та «Теремки-2») Голосіївського УП ГУНП у м. Києві лейтенант поліції Олексієнко А.Є.С. самостійно здійснила собі постріл в область живота з травматичного пістолету Форт 17-Р, який належить спеціалісту-криміналісту сектору криміналістичного забезпечення СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві лейтенанту поліції ОСОБА_2 .
Встановлено, що вказані поліцейські перебували в квартирі орендованій останньою, де вжили пляшку коньяку ємністю 0,5л., після чого у них виникла сварка. У ході конфлікту поліцейська вихопила травматичний пістолет у поліцейського, який знаходився у нього в поясній кобурі, та здійснила постріл собі в область живота.
На місце події було викликано бригаду швидкої медичної допомоги, по приїзду якої ОСОБА_1 , було госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», де останню було прооперовано та встановлено діагноз: непроникаюче кульове поранення передньої черевної стінки з наявністю стороннього тіла, стан здоров`я стабільний.
На місці події ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager», результат позитивний – 0,88 проміле.
Інформацію про вказану подію було зареєстровано до ІКС ІПНП та журналу єдиного обліку Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 08.08.2025 №60309.
У ході вивчення під час службового розслідування матеріалів ЄО Дарницького УП ГУНП у м. Києві №60309 від 08.08.2025 «Інші тілесні ушкодження» встановлено, що цього ж дня о 01.36 надійшло повідомлення працівника органу охорони здоров`я щодо вогнепального поранення жінки. У ході відпрацювання даного виклику працівниками УПП у м. Києві встановлено, що громадянка ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , взяла пістолет травматичної дії ФОРТ 17Р, який належить ОСОБА_2 , та у ході побутової сварки під час вживання алкогольних напоїв самостійно (через необережність) здійснила постріл собі в область живота.
Також, у матеріалах ЄО наявні результати проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 за допомогою газоаналізатору «Drager». За результатами проведеного о 03.10 08.08.2025 тесту, підтверджено факт перебування ОСОБА_2 , у стані алкогольного сп`яніння – 0,83 проміле. 
27.08.2025 за №332791-2025 до управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НПУ надіслано лист «Про отримання інформації» щодо надання відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських УПП у м. Києві ДПП НП України (№№470786, 472249,476498), які 08.08.2025, приблизно у період часу з 01.35 по 03.22 здійснювали обслуговування повідомлення «Інші тілесні ушкодження» (ЄО Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 08.08.2025 №60309), за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час дослідження наданих УПП у м. Києві ДПП НПУ відеозаписів встановлено, що вищевказана подія фіксувалась на нагрудні відеореєстратори №470786, 472249, 476498. На 0:01:43 (01:43:29 08.08.2025) відеозапису «export-odfol» ОСОБА_2 повідомляє, що ОСОБА_1 здійснила постріл сама собі, унаслідок сварки.
На 0:07:29 (01:49:14 08.08.2025) відеозапису ОСОБА_2 повідомляє інше прізвище потерпілої (Добровольська). На 0:10:12 (01:51:58 08.08.2025) ОСОБА_2 повідомляє працівнику поліції із застосуванням ненормативної лексики, що у ході сварки ОСОБА_1 вихопила у нього пристрій для відстрілу патронів та здійснила постріл собі у живіт. На 05:54:19 (02:35:35 08.08.2025) ОСОБА_2 повідомляє, що у цей день вживав алкогольні напої, маючи з собою особистий пристрій для відстрілу патронів. 
Опитані під час службового розслідування поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку №2 УПП у м. Києві ДПП НПУ сержант поліції ОСОБА_3 та інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку №2 УПП у м. Києві ДПП НПУ старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , підтвердили відомості, відображені на відеозаписах нагрудних відеореєстраторів №№47078, 472249, 476498.
Окрім цього, 28.08.2025 за №181595-2025 до Дарницького УП ГУНП у м. Києві дисциплінарною комісією було направлено письмовий запит щодо надання відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських вказаного управління поліції, які 08.08.2025, приблизно у період часу з 01.35 по 06.03 здійснювали обслуговування повідомлення «Нещасний випадок» (ЄО Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 08.08.2025 №60314), за адресою: АДРЕСА_1 .
Вивченням наданих відеозаписів встановлено, що вищевказана подія фіксувалась на нагрудні відеореєстратори №859603, 857757 та 858814. На 0:02:40 (02:09:41 08.08. 2025) відеозапису «export-hsq9z» працівник поліції запитує у медичного працівника чи в свідомості ОСОБА_1 , на що останні повідомив, що так. Після чого працівник поліції запитав у ОСОБА_1 як вона себе почуває, на що остання відповіла «Прекрасно». На 0:03:34 (02:10:35 08.08. 2025) працівник поліції запитує ОСОБА_1 про обставини події, однак остання плутається у свідченнях, але повідомила, що вони зі ОСОБА_2 разом вживали алкогольні напої. На 0:36:51 (05:17:19 08.08. 2025) відеозапису «export-hsq9z» ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 було навмисно повідомлено недостовірну інформацію щодо анкетних даних ОСОБА_1 . 
Вивченням матеріалів ЄО Дарницького УП ГУНП у м. Києві №60314 від 08.08.2025 «Нещасний випадок» встановлено, що цього ж дня о 03.42 надійшло повідомлення працівника органу охорони здоров`я щодо отримання вогнепального поранення ОСОБА_5 під час необережного поводження з травматичною зброєю, перебуваючи за місцем свого мешкання.
Виїздом на місце події слідчо-оперативної групи Дарницького УП ГУНП у м. Києві, 08.08.2025 старшим слідчим віддення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу вказаного управління поліції капітаном поліції ОСОБА_6 , проведено огляд місця події у ході якого на балконі загального користування для мешканців шостого поверху будинку Nє 1 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено порожню ємність з-під алкогольного напою.
У своєму поясненні під час збору матеріалів ЄО № 60314 від 08.08.2025, ОСОБА_2 повідомив, що 07.08.2025 о 23.50, він приїхав за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_1 . Пояснив, що 08.08.2025 близько 00.00 вони приготували їжу, ОСОБА_1 взяла пляшку з алкогольним напоєм та направились на балкон, який розташований в під`їзді на шостому поверсі. Зазначив, що вони почали спілкуватись та надалі між ними почався конфлікт й у подальшому остання вихопила у нього пристрій для відстрілу патронів Форт17Р, який перебував у нього на поясі у спеціальній кобурі, після чого зняла зброю з запобіжника, привела її у бойову готовність та здійснила постріл собі у живіт. Повідомив, що після події одразу викликав швидку медичну допомогу. Також зазначив, що не може стверджувати чи цілеспрямовано ОСОБА_1 здійснила постріл у себе, скоріш за все через необережність.
Позивачкою надано пояснення згідно запропонованого дисциплінарною комісією переліку питань у яких вона, серед іншого пояснила, що вживала разом з ОСОБА_2 алкогольні напої в місці загального користування (балконі). Постріл стався через її намагання відібрати пристрій для відстрілу патронів у ОСОБА_2 , який перебував у стані сп`яніння для "запобігання неприємним ситуаціям". Постріл стався під час перебування зброї в її руках, вона "вжила заходів для уникнення пострілу, однак виконала дію невірно, що призвело до випадкового пострілу. Про подію не повідомляла через стан свого здоров`я та здійснення такого інформування ОСОБА_2 .
Поряд з цим, у рамках збору матеріалів 08.08.2025 ОСОБА_1 надала заяву щодо припинення розгляду повідомлення щодо отримання нею тілесних ушкоджень, у зв`язку з тим, що вказана подія сталась унаслідок її особистої необережності. Крім цього, у своїй заяві повідомила про недостовірність анкетних даних, зазначених у повідомленні працівника закладу охорони здоров`я, а саме вказане прізвище « ОСОБА_5 ».
Разом з тим, у вищевказаних матеріалах ЄО наявна квитанція Дарницького УП ГУНП у м. Києві №108, щодо прийняття на зберігання до вказаного управління поліції пристрою для відстрілу патронів Форт 17Р ВІ №58992 разом з патронами до нього у кількості 15 шт.
Опитаний під час службового розслідування слідчий слідчого відділу Дарницького УПІ ГУНП у м. Києві капітан поліції Цвігуненко В.М. зазначив, що вночі 08.08.2025, з чергової частини надійшла вказівка про необхідність виїзду до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої допомоги» для відпрацювання виклику за фактом тілесних ушкоджень. По прибуттю до вказаного медичного закладу, у приміщенні лікарні виявлено ОСОБА_1 , яку везли на візку. У ході спілкування ОСОБА_1 повідомила, що вона дійсно отримала кульове поранення з власної необережності, ніхто інший їй тілесні ушкодження не спричиняв, претензій ні до кого немає, після чого медичні працівники відвезли останню до відділення для проведення необхідних медичних заходів.
У своєму поясненні начальник сектору відділу кримінальної поліції Дарницького УП ГУНП у м. Києві підполковник поліції ОСОБА_7 повідомив, що 08.08.2025 він, перебуваючи на добовому чергування, у якості відповідального по Дарницькому УП ГУНП у м. Києві, здійснив виїзд за повідомленням, яке надійшло на лінією « 102» щодо надання медичної допомоги жінці з тілесними ушкодженнями у ділянці живота, ймовірно отриманих унаслідок пострілу. 
Додав, що піднявшись на поверх, де розташована квартира потерпілої було виявлено чоловіка, який пояснив, що під час перебування останньою на балконі загального користування, де вони вживали алкогольні напої, між ними виникла сварка, у ході якої ОСОБА_1 взяла його травматичний пістолет та здійснила постріл, унаслідок чого отримала тілесні ушкодження. Одночасно вищевказаний чоловік повідомив йому, що він прийшов з власним травматичним пістолетом у гості до ОСОБА_1 та під час розмови з останньою у них виникла сварка, через що вона здійснила постріл з його травматичного пістолету. 
Опитані у ході службового розслідування старший спеціаліст-криміналіст сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві капітан поліції Сопрун О.В., слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та старший оперуповноважений оперативно-пошукового сектору відділу кримінальної поліції Дарницького УП ГУНП у м. Києві капітан поліції Калініченко А.О. надали аналогічні відомості.
Також, дисциплінарною комісією направлено письмовий запит від 26.08.2025 №330630-2025 до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» щодо надання інформації. З тексту наданої відповіді слідує, що ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми КНП «КМКЛІЦМД» з 08.08.2025 по 18.08.2025 з діагнозом: непроникаюче сліпе вогнепальне поранення передньої черевної стінки з наявністю стороннього тіла (куля). Аналіз крові на вміст етилового спирту, наркотичних та інших токсичних речовин не проводився. На момент госпіталізації у пацієнтки відібрані зразки біоматеріалу (крові), які зберігаються протягом 90 днів у лабораторії.
Поряд з цим, дисциплінарною комісією направлено повторний запит від 02.09.2025 №339124-25 до вищевказаної медичної установи щодо проведення лабораторного дослідження біоматеріалу (крові) ОСОБА_1 на вміст алкоголю, наркотичних чи інших токсичних речовин. Відповідь з вказаної медичної установи до ГУНП у м. Києві не надійшла.
Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією направлено лист від 28.08.2025 №181507-2025 до відділу контролю за обігом зброї ГУНП у м. Києві з метою отримання копій матеріалів облікової справи власника зброї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
У наданій ВКОЗ ГУНІ у м. Києві відповіді зазначено, що станом на 01.09.2025, відповідно до даних автоматизованих обліків, які формують наповнюють та підтримують в актуальному стані) органи поліції, ОСОБА_2 перебуває на обліку як власник пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями Форт 17Р, к-р 9 мм., серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в ГУНП у м. Києві за дозволом №98401 від 21.11.2024, терміном до 21.11.2021.
Одночасно у вищевказаній відповіді зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як власник пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями ПМР, к-р 9 мм., серії НОМЕР_2 , зареєстрованого в ГУНП у м. Києві за дозволом №94835 від 12.02.2024, терміном до 12.02.2027.
Дисциплінарною комісією враховано відомості надані ВКОЗ ГУНП у м. Києві щодо наявності у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозволу на зберігання, носінні та використання пристрою для відстрілу патронів, який передбачений Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і ополощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622.
Відповідно до висновку комісією, у ході аналізу матеріалів особової справи (службові характеристики, результати психологічних вивчень), а також вивчення всіх можливих обставин подій та психоемоційного стану ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підстави вважати, що застосування ОСОБА_1 зброї вночі 08.08.2025 як спробу самогубства, відсутні.
У своєму поясненні начальник сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів «Теремки-1 та «Теремки-2») Голосіївського УП ГУНП у м. Києві капітан поліції Дмитрик Р.В. зазначив, що у секторі превенції під його керівництвом з травня 2025 року проходить службу лейтенант поліції ОСОБА_1 , повідомив, що час проходження служби ОСОБА_8 загалом виконувала покладені на неї функціональні обов`язки, однак у професійній діяльності неодноразово проявляла надмірну емоційність та та імпульсивність, що інколи ускладнювало робочі стосунки з колегами та мешканцями дільниць. Характеризується як співробітниця, схильна до конфліктності у спілкуванні, потребує підвищеної уваги та контролю з боку безпосереднього керівництва. Разом з тим, фактів грубого порушення службової дисципліни чи застосування дисциплінарних стягнень щодо неї не було зафіксовано. Пояснив, що 08.08.2025 йому стало відомо про подію за участю лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Інформацію про зазначений інцидент він отримав у службовому порядку від начальника відділу кадрового забезпечення Голосіївського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_9 , яка повідомила йому про факт отримання тілесного ушкодження моєю підлеглою за обставин, що наразі перевіряються Дарницьким УП ГУНП у м. Києві. Звернув увагу, що безпосередньо від самої підлеглої, лейтенанта поліції ОСОБА_1 будь-яких повідомлень чи пояснень щодо даної події він не отримував. Після отримання інформації від начальника відділу кадрового забезпечення у встановленому порядку доповів керівництву Голосіївського УП ГУНП у м. Києві та забезпечив подальший контроль за ситуацією.
Враховуючи відомості, отримані у ході службового розслідування, Комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1,2,3 частини першої статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 2,3,7, частини третьої статті 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України , затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII, статті 174,178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, абзацу другого пункту 11 Тимчасової інструкції про порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів працівниками суду, правоохоронних органів та їх близькими родичами, а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, народними депутатами України, членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовцями, крім тих, які проходять строкову військову службу, державними службовцями та журналістами, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2000 №379 дск, абзацу першого пункту 1 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, Присяги поліцейського, до старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів “Теремки-1” та “Теремки-2”) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0194642) застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. 
За вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1,2,3 частини першої статті 18 Закону України “Про Національну поліцію” пунктів 2,3,7, частини третьої статті 1 розділу I Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 7 Тимчасової інструкції про порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів працівниками суду, правоохоронних органів їх близькими родичами, а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, народними депутатами України, членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, державними службовцями та журналістами, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2020 №379 дск, абзацу першого та одинадцятого пункту 1 розділу II, пункт 3 розділу IV Правил етнічної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, Присяги поліцейського, до спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Голосіївського управління поліції ОСОБА_2 (01455022) застосувати дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідальність.
На підставі висновків службового розслідування прийнято наказ Головного управління Національної поліції України у м. Києві від 25.09.2025 №1661 “Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських Голосіївського УП ГУНП у м. Києві”. 
Згідно з пунктом 1 наказу: “ 1. За вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 2, 3, 7 частини третьої статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, статей 174, 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, абзацу другого пункту 11 Тимчасової інструкції про порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів працівниками суду, правоохоронних органів та їх близькими родичами, а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, народними депутатами України, членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовцями, крім тих, які проходять строкову військову службу, державними службовцями та журналістами, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2000 №379 дск, абзацу першого пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, Присяги поліцейського, до старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів “Теремки-1” та “Теремки-2”) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОЛЕКСІЄНКО Андріани ОСОБА_10 (0194642) застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.”
Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві №1772 о/c від 06.10.2025 року “Про особовий склад” відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" позивача звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77. 
Не погоджуючись із прийнятим щодо неї рішеннями про звільнення зі служби в поліції, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Норми права, які підлягають застосування до спірних правовідносин.
Основним нормативно-правовим актом, який врегульовує проходження служби в Національній поліції як різновиду публічної служби, є Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі – Закон № 580-VIII).
Національна поліція України (поліція) – це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (частина перша статті 1 Закону № 580-VIII).
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України та іншими нормативно-правовими актами. На працівників поліції поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (частини перша, друга статті 3 Закону № 580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійно виконувати свої службові обов`язки, поважати і не порушувати права та свободи людини, надавати невідкладну допомогу особам, які її потребують, зберігати інформацію з обмеженим доступом, що стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).
Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки». Порядок складення Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (частини перша, друга статті 64 Закону № 580-VIII).
Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII).
Відповідно до частини другої статті 19 Закону № 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Нормами Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено таке.
За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом (частина перша статті 11).
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13).
Службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (частина перша статті 14).
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга статті 14).
Службове розслідування призначається письмовим наказом керівника, якому надано повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина третя статті 14).
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення посадовою особою поліції ознак такого проступку за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина четверта статті 14).
Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає у наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій (частина перша статті 18 Дисциплінарного статуту).
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються відомості, передбачені частиною першою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зокрема обставини справи, пояснення поліцейського та інших осіб, документи і матеріали, що підтверджують або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку, відомості, що характеризують поліцейського, висновок щодо наявності або відсутності дисциплінарного проступку та пропозиція щодо виду дисциплінарного стягнення.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарною комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку (частина друга статті 19).
Під час визначення виду дисциплінарного стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких його вчинено, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби (частина третя статті 19).
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (частина сьома статті 19).
Повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом(частина перша статті 20).
Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання (частина дев`ята статті 20).
Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу (частина перша статті 21).
Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується (частина перша статті 22).
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним (частина друга статті 22).
Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (частина третя статті 22).
Крім того, Дисциплінарним статутом Національної поліції України визначено особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану. Зокрема, встановлено наступне.
У період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження (частина перша статті 26).
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа) (частина друга статті 26). 
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів (частина третя статті 26).
Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення (частина перша статті 27).
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (частина друга статті 29).
Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
У справах даної категорії є усталена правова позиція Верховного Суду щодо того, що правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на такому: чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням; чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України (постанови Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 480/9492/20, від 28.11.2023 у справі № 160/10192/21, від 10.07.2024 у справі № 520/3606/22, від 23.01.2025 у справі № 260/779/23 тощо).
Ключовими питаннями в цій частині є: 1) доведеність вчинення позивачем відповідного діяння; 2) порушення таким діянням службової дисципліни; 3) наявність вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку.
В частині підтвердження матеріалами службового розслідування вчинення позивачем відповідних дій суд зазначає таке.
З матеріалів вбачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби стали висновки дисциплінарної комісії про те, що позивач:
- здійснила постріл із пристрою для відстрілу патронів, унаслідок чого отримала тілесне ушкодження; 
- не повідомила керівництво та органи поліції про зазначену подію, 
- допустила вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із вживанням алкогольних напоїв у громадському місці.
З огляду на наведене суд вважає за необхідне надати окрему оцінку кожній із зазначених підстав, покладених відповідачем в основу оскаржуваних наказів, а також перевірити, чи можуть вони як окремо, так і в сукупності свідчити про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, який обумовлював застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Щодо здійснення пострілу із пристрою для відстрілу патронів. 
Першою підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач визначив те, що позивач, перебуваючи поза службою, допустила порушення правил поводження із пристроєм для відстрілу патронів «Форт-17Р», внаслідок чого отримала тілесне ушкодження, чим, на думку дисциплінарної комісії, порушила вимоги Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських та інших нормативно-правових актів, що регулюють порядок поводження зі спеціальними засобами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2019 року в справі №9901/855/18 (провадження № 11-554заі19) вказала на те, що обираючи стандарт доказування, який має використовуватися в дисциплінарних провадженнях, і беручи до уваги публічно-правову природу дисциплінарної відповідальності, слід віддати перевагу стандарту "поза розумним сумнівом" перед стандартом "баланс ймовірностей".
У постанові від 20 грудня 2024 року в справі №380/16592/22 колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду застосувала такий підхід, зокрема й до правовідносин, зумовлених притягненням до дисциплінарної відповідальності поліцейського.
Проте суд вважає, щобставини, які призвели до здійснення пострілу і травмування позивача службовим розслідуванням досліджено поверхнево, у тому числі не вжито заходів для уточнення неповних та нечітких відповідей на запитання, наданих позивачем та ОСОБА_2 , з метою усунення наявних прогалин і протиріч.
Зокрема, поза розумним сумнівом не встановлено обставини, які передували пострілу та дії позивача, які призвели до нього, у зв`язку з дотриманням нею правил поводження зі зброєю.
Водночас, досудове розслідування за фактом вогнепального поранення позивача, під час якого шляхом проведення відповідних слідчих дій можливо встановити ці обставини, з невідомих причин не здійснювалося.
Поряд з цим, у висновку дисциплінарна комісія послалась на п. 11 Інструкції № 223, про те, що категорично забороняється: 
застосовувати пристрій на відстані, меншій за зазначену в паспорті виробника; 
передавати пристрій стороннім особам, а також продавати без відновідного дозволу органу (підрозділу) поліції чи віддавати під заставу;
застосовувати патрони з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії проти людини на відстані, меншій за зазначену в паспорті виробника, а також у ділянку голови, ший, грудей (у жілок), пахвину ділянку, статеві органи.
Суд відзначає, що такі приписи носять загальний характер та врегульовують правила поводження зі зброєю її власника, а не інших осіб.
Дисциплінарною комісією не спростовано версію позивача щодо намагання відібрати пристрій для відстрілу патронів через перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння та, у зв`язку з цим, не встановила яким чином мав діяти поліцейський за таких обставин, а також не спростувано покликання на те, що постріл відбувся в момент відібрання пристрою позивачем через його перетягування.
За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач не забезпечив повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин події, як того вимагають положення статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а висновок про попушення саме позивачем п. 11 Інструкції № 223 є помилковим.
Відтак в цій частині вчинення позивачем дисциплінарного проступку не підтвердилося.
Щодо неповідомлення позивачем правоохоронних органів за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102». 
Однією із підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач визначив те, що позивач, маючи можливість, не повідомила правоохоронні органи за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про факт отримання нею тілесного ушкодження, чим, на думку дисциплінарної комісії, порушила вимоги пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 №100.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ зазначеного Порядку поліцейський незалежно від місця свого перебування у разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення чи іншу подію невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» та зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.
Так, із матеріалів службового розслідування встановлено, що внаслідок події позивач отримала тілесне ушкодження внаслідок пострілу в живіт, самостійно не пересувалась та перебувала на ношах.
Водночас дисциплінарною комісією не з`ясовано де в момент поранення позивача перебували її засоби зв`язку та не навели у висновку службового розслідування обставин, які свідчать про можливість особисто повідомити про подію за номером « 102».
Таким чином, службовим розслідуванням не підтверджується вина як необхідний елемент складу дисциплінарного проступку.
Щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд зазначає таке.
Іншою підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач визначив порушення нею вимог статей 174 та 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що, на думку дисциплінарної комісії, виразилося у вживанні алкогольних напоїв у громадському місці та використанні пристрою для відстрілу патронів в невстановленому місці.
З пояснень позивача та ОСОБА_2 дисциплінарна комісія вірно встановила, що позивач з останнім в позаслужбовий час вживали алкогольний напій в місці загального користування (балконі) багатоквартирного житлового будинку за що встановлена відповідальність за ст. 178 КУпАП.
Суд відкидає покликання в позовній заяві на відсутність рішень (постанов) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією статтею, оскільки при цьому не враховується спеціальне правове регулювання відповідальності поліцейських.
Так, відповідно до частин першої та другої статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейські за вчинення адміністративного правопорушення несуть відповідальність за дисциплінарним статутам, крім окремих адміністративних правопорушень, до переліку яких статті 174 та 178 КУпАП не належать.
Аналогічні приписи містяться в ч. 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Отже законодавством прямо передбачено надання оцінки відповідним діянням в контексті дотримання службової дисципліни та притягнення поліцейського за їх вчинення до дисциплінарної відповідальності.
Водночас, суд визнає безпідставними висновки про наявність в діях позивача ознак складу правопорушення, передбачених ст. 174 КУпАП, оскільки відповідальність за стільбу в населених пунктах і в не відведених для цього місцях або з порушенням установленого порядку може наставати у разі вчинення таких дій умисно. Проте, обставини, на які покликається дисциплінана комісія, в будь-якому разі не свідчать про умисне здійснення пострілів позивачем.
Щодо пропорційності застосування дисциплінарного стягнення.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.
Судовий контроль при оцінці актів та дій органів державної влади під час виконання ними дискреційних повноважень є обмеженим. За загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки суб`єкта владних повноважень щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.
Приймаючи рішення про накладення на позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення комісія виходила з доведення вчинення ним декількох діянь, кваліфікованих як порушення службової дисципліни.
Проте, за наслідками судового розгляду з`ясовано, що доведеним матеріалами службового розслідудування визнається лише вчинення позивачем дій, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП, що суттєво впливає на оцінку характеру проступку.
Такий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 23.01.2025 у справі № 260/779/23.
З урахуванням цього, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби не може визнаватись пропорційним.
Доводи щодо прийняття оскаржуваних рішень через дискримінацію.
Так, позивач стверджує про застусування до неї найсуворішеного дисциплінарного стягнення внаслідок дискримінації за ознаками статті, навівши певні обставини, які на її думку, можуть про це свідчити.
Звертає увагу, що за результатами службового розслідування до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.
З урахуванням приписів п. 7 ч. 2 ст. 2, ч. 2 ст. 77 КАС суд вважає, що тягар доведення відсутності дискримінації покладено на відповідача.
Так, у висновку службового розслідування в обгрунтування застосованого до позивача дисциплінарного стягнення зазначено, що: " ОСОБА_1 вчинила діяния, несумісне із займаною посадою, а саме скоїла проступок проти інтересів служби, що суперечить покладеним на неї обов?язкам та принципам діяльності поліцейського як представника влади, підриває довіру до неї як до носія влади, унеможливлює подальше виконання нею своїх обов?язків, підриває імідж та авторитет Національної поліції України у суспільстві.
Таким чином, на думку дисциплінарної комісії, сам характер вчиненого діяння є несумісним з подальшим проходженням служби.
Проте суд відзначає, що по суті ці ж діяння не були визнані несумісними з подальшим проходженням служби ОСОБА_2 .
Таким чином, матеріалами справи підтверджується різниця в поводженні (оцінці дій) ОСОБА_2 та позивача, проте відповідачем не доведено, що це було виправдано, а відтак наявні додаткові підстави для висновку про невідповідність оскаржуваного наказу п. 7 ч. 2 ст. 2 КАС щодо вимоги запобігти всім формам дискримінації.
Таким чином, наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 25.09.2025 №1661 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських Голосіївського УП ГУНП у м. Києві» в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та прийнятий без належного дотримання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не відповідає критеріям законності, обґрунтованості, пропорційності та вмотивованості, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Також визнанню протиправним і скасування підлягає виданий на його виконання наказ від 06.10.2025 №1772 о/с «Про особовий склад», яким позивача звільнено з служби в Національній поліції України.
Щодо вимоги поновити позивача на попередньо займаній посаді.
Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (розпорядження про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.
Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, єдиним можливим рішенням суду є поновлення такого працівника на займаній посаді.
Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладених у постановах від 31.05.2021 у справі № 840/3202/18, від 06.07.2021 у справі № 640/3456/20, від 06.07.2021 у справі № 640/1627/20.
Враховуючи наведене, належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача поновити його на попередній займаній посаді, з якої його було звільнено.
Враховуючи, що позивача було звільнено 06.10.2025, а день звільнення є останнім днем його роботи, суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на попередній посаді з 07.10.2025, тобто з дня, наступного за днем звільнення.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч. 9 ст. 235 КЗпП України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Щодо вимоги стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Так, в позовній заяві ОСОБА_1 просить суд стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з 06.10.2025 до ухвалення судом рішення у справі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період вимушеного прогулу.
Разом з тим, виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988).
Пунктом 2 Постанови №988 установлено, що порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №260).
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Згідно з п. 9 розділу І Порядку № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Отже, розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача має проводитись шляхом множення розміру середньоденного заробітку на кількість календарних днів (за період вимушеного прогулу), а не робочих днів.
Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 12.12.2018 у справі №821/966/16, від 30.01.2019 у справі №806/2164/16.
Оскільки останнім днем роботи (служби) позивача є 06.10.2025 то виплату середнього грошового забезпечення необхідно проводити з дня звільнення, тобто з 07.10.2025, а не з 06.10.2025 як про це просить позивач.
Відповідачем на виконання ухвали суду надано довідку від 28.11.2025 № 1498 про середньоденне грошове забезпечення позивача.
Згідно даної довідки розмір грошового забезпечення позивача за серпень 2025 року - 22444, 98 грн за 31 фактично відпрацьованих днів та за вересень 2025 року - 24944, 99 грн за 30 фактично відпрацьованих днів. 
В даній довідці середньоденне грошове забезпечення становить 776,88 грн. Довідка підписана уповноваженими представниками та скріплена печаткою ГУ НП у м. Києві.
Натомість позивач просить врахувати довідку про грошове забезпечення № 688 від 26.05.2026 за період з 1 серпня 2025 року по 06 жовтня 2025 року згідно якої грошове забезпечення ОСОБА_1 за серпень 2025 року - 32444,96 грн (посадовий оклад (АТ) - 2600,00 грн, оклад за спеціальним званням (АТ) - 1400, 00 грн, надбавка за стаж служби (АТ) - 400,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби (АТ) - 1980,00 грн, премія щомісячна (АТ) - 15931,75 грн, додаткова винагорода ПКМУ 168 10000 - 9032, 24 грн, додаткова винагорода ПКМУ 168 (30 000) - 967, 74 грн, індексація (АТ) - 133,23 грн за 31 фактично відпрацьований день та за вересень 2025 року - 27848, 21 грн (посадовий оклад (АТ) - 2600,00 грн, оклад за спеціальним званням (АТ) - 1400, 00 грн, надбавка за стаж служби (АТ) - 400,00 грн,адбавка за специфічні умови проходження служби (АТ) - 1980,00 грн, премія щомісячна (АТ) - 18431,76 грн, додаткова винагорода ПКМУ 168 10000 - 1935,48 грн, додаткова винагорода ПКМУ 168 (30 000) - 967, 74 грн, індексація (АТ) - 133,23 грн) за 30 фактично відпрацьованих днів.
Таким чином, спір між сторонами у цій справі фактично зводиться до вирішення питання щодо можливості включення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Так, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168).
Пунктом 21 вказаної Постанови установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.
Крім того, виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно п. 2 розділу І «Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Методичні рекомендації), додаткова винагорода є окремим тимчасовим видом грошового забезпечення поліцейських, який виплачується на період дії воєнного стану, за період проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами та тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії згідно з умовами, передбаченими розділами 2-5 Методичних рекомендацій.
Отже, додаткова винагорода, встановлена Постановою № 168, за своєю правовою природою є окремою тимчасовою компенсаційною виплатою, право на отримання якої виникає лише за наявності визначених законодавством умов та підтверджується відповідними наказами керівників.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 24.07.2025, в якій, із посиланням на постанову Верховного Суду від 31.01.2025 у справі № 460/2645/24, зазначено, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, має компенсаційну мету, є тимчасовою виплатою, не має постійного (регулярного) характеру та здійснюється лише за наявності визначених умов на підставі наказів командирів (начальників).
При цьому Верховний Суд звернув увагу, що відповідно до пунктів 3 та 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі виплати, крім тих, які прямо виключені зазначеним Порядком. До таких належать, зокрема, компенсаційні та інші виплати, що не мають регулярного характеру.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, не враховується при обчисленні середньої заробітної плати для визначення розміру виплат, передбачених трудовим законодавством.
Оцінюючи наведені норми права у їх системному взаємозв`язку, а також враховуючи правові висновки Верховного Суду, суд доходить висновку, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, не належить до складових грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обчисленні середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, оскільки має тимчасовий, компенсаційний характер та виплачується виключно за наявності встановлених законодавством умов.
Такий висновок також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі № 320/6584/22.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що саме довідка Головного управління Національної поліції у місті Києві від 28.11.2025 № 1498 є належним, допустимим та достатнім доказом для визначення розміру середнього грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу.
Отже, розрахунок середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу підлягає здійсненню на підставі довідки Головного управління Національної поліції у місті Києві від 28.11.2025 № 1498, відповідно до якої середньоденне грошове забезпечення позивача становить 776,88 грн.
Так, рішення у справі ухвалюється 08 липня 2026 року, а тому період вимушеного прогулу становить 275 календарних днів.
Таким чином, розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу становить:
776,88 грн X 275 календарні дні = 213 642 грн.
Верховний Суд у постанові від 15.02.2019 у справі №826/6583/14 зазначив, що суми, які суд визначає до стягнення як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюються без віднімання податків та інших обов`язкових платежів. Їх нарахування та утримання здійснюється роботодавцем під час виконання судового рішення.
Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь позивача 213 642 грн. грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають нарахуванню та утриманню відповідачем під час виконання цього судового рішення.
Крім того, згідно з пунктом 2 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.
Отже, рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню. При цьому, сума стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць становить 23 306,40 грн. (776,88 грн. (середньоденна заробітна плата) х 30 р.д. (середньоарифметична кількість робочих днів у місяці)).
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1937,92 грн, отже останньому підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
1.Адміністративний позов - задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 1661 від 25.09.2025 року “Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських Голосіївського УП ГУНП у м. Києві” в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів “Теремки-1” та “Теремки-2”) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 1772 о/c від 06.10.2025 року “Про особовий склад”.
4. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів “Теремки-1” та “Теремки-2”) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 07.10.2025.
5. Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.10.2025 по 08.07.2026 в сумі 213 642 (двісті тринадцять тисяч шістсот сорок дві) гривні.
6. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
7. Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1937,92 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн 92 коп. 
8. Допустити негайне виконання рішення суду в частині:
- поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів “Теремки-1” та “Теремки-2”) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 07.10.2025;
- стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 23 306 (двадцять три тисячі триста шість) грн 40 коп.
9. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
відповідач: Головне управління Національної поліції у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, код ЄДРПОУ 40108583).

Суддя Сас Є.В.