Справа № 173/669/26
Провадження №2-о/173/48/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України
21 липня 2026 року  м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді       Кожевник О.А.,
присяжних        Ляшенко А.М., Павлової Л.В.,
за участю секретаря судових засідань    Голованьової К.С.,
представника заявника       ОСОБА_1 ,
розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , представник заявника Чередниченко Ірина Валеріївна, заінтересована особа: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оголошення фізичної особи померлою
ВСТАНОВИВ:
06 березня 2026 року ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 сповіщено про те, що 04 вересня 2025 року відданий військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність безвісти зник її син, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу населеного пункту Тернове, Великомихайлівської сільської громади, Синельниківського району, Дніпропетровської області.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), від 28.09.2025 року № 667-ОД, зібраними матеріалами в ході службової перевірки підтверджується, що кулеметник штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 ймовірно загинув внаслідок артилерійського обстрілу противника поблизу населеного пункту Тернове Великомихайлівської сільської громади, Синельниківького району, Дніпропетровської області. Через неможливість евакуації тіла з поля бою та підтвердження факту загибелі встановлено факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 .
Від моменту зникнення без вісті в ході виконання бойового завдання сина заявниці минуло більше 6 місяців, вже не ведуться будь-які додаткові службові розслідування, пов`язані з встановленням додаткових обставин його загибелі/зникнення безвісти. Натомість заявниця, як матір зниклого безвісти військовослужбовця, позбавлена можливості звернутись до уповноваженого органу з метою отримання соціальних виплат, та набути прав спадкоємця, у зв`язку з чим просить оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця міста Верхньодніпровська Дніпропетровської області, громадянина України, за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.
Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді Кожевник О.А.
Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 09 березня 2026 року прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження з викликом сторін у судове засідання.
В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги. 
Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі. 
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.
Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.
Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою
Судом встановлено, що заявниця є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником бойових дій від 31 жовтня 2025 року, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру ветеранів війни № 20251124-00116422 від 24 листопада 2025 року.
Солдата ОСОБА_3 , курсанта навчального взводу навчальної роти школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_4 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 01 серпня 2025 року № 194-РС на посаду кулеметника штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_5 ВОС-Ю1 627А.
08 вересня 2025 року ОСОБА_2 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_3 сповіщення сім`ї № 482 про те, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відданий Військовій призязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 04 вересня 2025 року поблизу населеного пункту с. Тернове, Великомихайлівської сільської громади, Синельниківського району, Дніпропетровської області.
Згідно з рапортом командира роти військової частини НОМЕР_5 старшого лейтенанта ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Тернове, Великомихайлівської сільської громади, Синельниківського району, Дніпропетровської області солдат ОСОБА_3 зник безвісти.
Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службової перевірки у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 608 від 21.11.2017, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_5 № 1282-АД від 11.09.2025 «Про призначення службової перевірки за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 , в ході ведення бойових дій 04.09.2025» проведено службову перевірку з метою уточнення причин і умов, що сприяли зникненню безвісти солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході виконання бойових завдань поблизу населеного пункту Тернове Великомихайлівської сільської громади Синельниківського району Дніпропетровської області.
Відповідно до бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України № 20791 від 29 серпня 2025 року, командира НОМЕР_6 окремого штурмового батальйону № 473дск від 29.08.2025, кулеметник штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_5 солдат ОСОБА_3 в складі 2 РТГр 214 ошб виконував бойові (спеціальні) завдання в підпорядкуванні 20 АК УВ(с) «Схід» ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Відповідно до доповіді ПБД командира 2 РТГр 214 ошб № 494дск від 04.09.2025, під час виконання бойового завдання в районі Тернове, Дніпропетровської області, противник здійснив артилерійський обстріл по штурмовій групі « НОМЕР_7 » та «ДЖОРДАН» внаслідок чого кулеметник штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти НОМЕР_6 ошб солдат ОСОБА_3 вважається зниклим безвісти з 04.09.2025., що підтверджується витягом із журналу бойових дій НОМЕР_6 окремого штурмового батальйону інв. № 59/дск від 01 січня 2025 року.
За фактом зникнення безвісти 04 вересня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрито кримінальне провадження № 12025041430000462, відомості про яке внесено до ЄДРДР 10 вересня 2025 року за заявою ОСОБА_2 . Дата набуття статусу особи зниклої безвісти 16 вересня 2025 року.
Згідно з копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 № 251 солдата ОСОБА_3 , кулеметника штурмового відділення взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_5 вважати таким, що не повернувся після виконання бойового завдання, зв`язок з ним відсутній, місце перебування невідоме.
Відповідно до письмових пояснень офіцера групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_5 старшого лейтенанта ОСОБА_5 04 вересня 2025 року під час виконання бойового завдання за призначенням поблизу населеного пункту Тернове, Великомихайлівської сільської громади, Синельниківського району під час штурмових дій в складі групи «СІД» кулеметник штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти солдат ОСОБА_3 отримав поранення внаслідок артилерійського обстрілу противника. Військовослужбовцями штурмової групи « ІНФОРМАЦІЯ_5 » надана домедична допомога, проте солдат ОСОБА_3 загинув від отриманих поранень. Через інтенсивні артилерійські обстріли та застосування противником БПЛА зі скидами вибухових пристроїв та дронів-камікадзе, евакуювати тіло загиблого неможливо. Станом на дату відбирання пояснень, тіло солдата ОСОБА_3 евакуювати не вдалося, територія на якій загинув даний військовослужбовець перебуває під контролем противника.
Оголошення сина померлим необхідно заявниці для звернення до уповноваженого органу з метою отримання соціальних виплат та набуття права спадкоємця.
На момент звернення до суду із заявою син заявниці ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , не об`явився.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25.09.2024 № 759/980/25 (провадження № 61-8361св24) дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з, воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України)
Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (глава 4 «Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою» ЦПК).
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК).
Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.
Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі № 591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі № 357/16463/24)
Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість (п. 44 – 46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22т (провадження № 14-94цс24).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.
Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії РФ.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України (п. 73, 74, 78, 85, 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22т (провадження № 14-94цс24)).
За таких обставин суд дійшов висновку, що для оголошення особи померлою визначальне значення мають обставини та події, які дають підстави обґрунтовано припускати загибель особи під час дії воєнного стану яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, не раніше спливу шести місяців після вказаної події.
Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлого.
Оголошення сина померлим необхідно заявниці для проведення державної реєстрації його смерті компетентним органом виконавчої влади України, отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразку, вирішення в подальшому питання щодо вступу до спадщини, оформлення належним чином спадщини та отримання грошової компенсації, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
За приписами ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть.
Тобто оголошення фізичної особи померлою не є безповоротним чи остаточним встановленням факту смерті, оскільки у разі появи такої особи або отримання відомостей про місце її перебування закон прямо передбачає можливість скасування відповідного судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши в сукупності всі надані докази та заперечення, суд дійшов висновку, що обставини справи дають можливість зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_3 та оголошення померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця міста Верхньодніпровська, Дніпропетровської області, громадянина України, за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України у справах окремого провадження, при ухваленні судового рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265, 268, 293, 294, 308 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Вимоги за заявою  ОСОБА_2 , представник заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити. 
Оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , уродженця міста Верхньодніпровська Дніпропетровської області, громадянина України, за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.
Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , уродженця міста Верхньодніпровська Дніпропетровської області, громадянина України, вважати ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем смерті - населений пункт Тернове, Великомихайлівської сільської громади, Синельниківського району Дніпропетровської області.
Роз`яснити положення ч. 1 ст. 309 ЦПК України, згідно яких у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Після набрання рішення про оголошення фізичної особи померлою законної сили, відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України, направити до Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для реєстрації смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення виготовлено 24.07.2026 р. 

Головуючий судя       О.А. Кожевник

Присяжні:        А.М. Ляшенко

Л.В. Павлова