Справа № 638/16694/26
Провадження № 3/638/3423/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
10 вересня 2026 року        м. Харків
Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
13.06.2025 о 23:30 год. у м. Харкові по пр-т. Науки, перехресті пр. Науки та вул. Європейської, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi S7, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу, рухаючись другорядною дорогою не надав переваги в русі транспортному засобу Audi А3, державний номерний знак НОМЕР_2 та скоїв зіткнення, з подальшим зіткненням з транспортним засобом Nissan Juke, державний номерний знак НОМЕР_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями порушив п. 16.11 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушенні не визнав, пояснив, що 13.06.2026 близько 23 год. 30 хв. знаходився за кермом свого автомобіля Audi S7, р.н. НОМЕР_4 та рухався по вул. Європейській з боку вул. Клочківська в напрямку «Центральний парк». Доїхавши до перехрестя з пр. Науки, проїзна частина якої є головною, зупинився та пропустив транспортні засоби, оскільки йому необхідно було перетнути пр. Науки. Після того, як ОСОБА_1 пропустив автомобілі, що рухались по пр. Науки зліва від нього, продовжив рух. Знаходячись на рівні острівця безпеки, бачив справа від себе на відстані близько 100 м, що рухається автомобіль у його сторону. Вважав, що автомобіль рухається з допустимою швидкістю руху у населеному пункті 50 км/год та що він встигне перетнути пр. Науки, не створюючи йому перешкод. У момент виїзду на смуги руху у напрямку руху до вул. О.Яроша автомобіль Audi A3 знаходився на відстані близько 70-80 м від місця зіткнення автомобілів. У процесі руху, тобто перетину пр. Науки (смуг руху у напрямку вул. О.Яроша), зрозумів, що швидкість руху автомобіля Audi A3 становила 80 км/год, оскільки даний автомобіль Audi A3 наближався до його автомобіля занадто швидко і водій даного автомобіля не гальмував, у подальшому відбулося зіткнення транспортних засобів. Вважає винуватцем у даній ДТП водія автомобіля Audi A3, який перевищив допустиму швидкість у населеному пункті та не застосував засобів для уникнення ДТП, а саме не застосував засобів для зменшення швидкості руху при виявленні перешкоди на проїзній частині.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Лісін В.М. зазначив, що вищенаведений протокол був складений без повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин справи, зокрема без дослідження відеозапису ДТП, без опитування свідків ДТП - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , інформація про яких була в матеріалах справи, а отже й у розпорядженні поліції, просив призначити у справі судову автотехнічну експертизу, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення не визнає, для відповіді на питання, які виникли при розгляді справи необхідні спеціальні знання, зокрема для об`єктивності і повноти перевірки доводів учасників процесу. 
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 13.06.2026 о 23:20 керувала транспортним засобом Audi А3, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухалась зі швидкістю 55 км/год в другій з правого боку смузі по пр. Науки, зі сторони вул. Космічної в напрямку вул. О. Яроша, на перехресті вул. Європейської зі сторони вул. Клочківської виїхав автомобіль Audi S7, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався на великій швидкості, не надав їй переваги в русі, через велику швидкість автомобіля Audi S7, державний номерний знак НОМЕР_1 уникнути ДТП не було можливим. Також заявила клопотання про вирішення питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, відповідно до поданої заяви 07.09.2026.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 13.06.2026 о 23:20 рухалась на автомобілі Nissan Juke, державний номерний знак НОМЕР_3 по вул. Європейська зі сторони вул. Динамівська в сторону пр. Науки, здійснила зупинку, впевнившись у безпеці руху, мала намір здійснити поворот праворуч, почула гучний звук, після чого відчула удар, коли вийшла з авто побачила розбитий транспортний засобу Audi А3, державний номерний знак НОМЕР_2 та Audi S7, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Допитаний як свідок ОСОБА_2 надала пояснення з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди 13.06.2026, зазначила, що вказані норми ПДР водієм ОСОБА_1 були дотримані.
Допитаний як свідок ОСОБА_4 надала пояснення з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди 13.06.2026, зазначила, що вказані норми ПДР водієм ОСОБА_1 були дотримані.
Допитаний як свідок ОСОБА_3 надала пояснення з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди 13.06.2026, зазначив, що вказані норми ПДР водієм ОСОБА_1 були дотримані.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Згідно з п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді та підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 714682 від 09.07.2026, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11 КУпАП;
- протоколом огляду місця ДТП від 14.06.2026;
- Схемою місця ДТП від 14.06.2026 з фототаблицею;
- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 14.06.2026.
Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 714682 від 13.06.2026. 
Наданий стороною захисту відеозапис у якості доказу з місця вчинення ДТП, який був досліджений у судовому засіданні, не спростовує обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, також цей відеозапис не відображає всі ключові моменти процедури фіксації правопорушення, зокрема, факт ДТП. 
Саме по собі це не позбавляє відеозапис доказового значення, однак істотно знижує його переконливість саме в тій частині, де необхідно безсумнівно встановити транспортні засоби, які відображені на відеозапису та всі ключові моменти фіксації правопорушення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може покликатися суд при ухваленні судового рішення.
Щодо клопотання про призначення експертизи суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Отже обов`язковою умовою для призначення експертизи є необхідність в спеціальних знаннях. 
У даному випадку, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суть правопорушення (недотримання ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР України), беручи до уваги, що стороною захисту не надано доказів, які би ставили під сумнів або іншим чином перешкоджали вирішенню справи без спеціальних знань, суд приходить до висновку, що для правильного вирішення питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, немає потреби у спеціальних знаннях, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання про призначення експертизи.
Якщо в подальшому такі порушення щодо іншого учасника ДТП будуть встановлені, то це може впливати лише на об`єм відшкодування завданої шкоди. Крім того, сторона захисту не позбавлена можливості щодо звернення до компетентного органу про перевірку з метою встановлення порушення ПДР з боку потерпілої.
Щодо доводів ОСОБА_1 та сторони захисту про порушення водієм транспортного засобу Audi А3, державний номерний знак НОМЕР_2 правил дорожнього руху, суд зазначає про те, що матеріалами справи підтверджується, що саме дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР України, а невідповідність його дій вимогам п.16.11 ПДР України знаходилися у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
Суд звертає увагу на те, що за змістом ст.279,280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин та особи, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, який по суті є обвинуваченням.
Оскільки відносно ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення не складався та на розгляд суду не надходив, питання щодо наявності чи відсутності в її діях ознак адміністративного правопорушення не входить до предмета доказування у даній справі та не впливає на вирішення питання про відповідальність водія ОСОБА_1 .
Отже, у справі щодо ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.
Таким чином, посилання ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення суд оцінює критично як спосіб самозахисту, оскільки вважає, що винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується наведеними вище доказами, та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
Таким чином, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Вирішуючи питання відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме клопотання потерпілої ОСОБА_5 , суд не знаходить підстав для задоволення такого клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди.
Тобто, зазначена норма передбачає у даному випадку право суду, а не його обов`язок, вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди.
Суд вважає, що розмір шкоди на суму 292512,09 гривень не підтверджується належними і допустимими доказами.
Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП, питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, повинно вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
На підставі ст. 40-1 КУпАП суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1,124, 245, 251, 278-280, 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.
Повний текст постанови складено 14.09.2026.

Суддя       О.В. Шишкін