РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

14.07.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кшик О.І.
секретар судового засідання Матківська Р.Р.
Справа № 458/449/26
Провадження №2/458/333/2026
Сторони в справі:
позивач     Товариство з обмеженою відповідальністю        "Діджи Фінанс"
представник позивача   Романенко М.Е.
відповідач     ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
30.04.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" Романенко М.Е. через підсистему "Електронний суд" подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_1 ,в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 12 075,00 грн та судові витрати.
Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
30.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс" (далі - ТОВ "Сіроко Фінанс") та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики № 441215, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. На виконання умов договору позики позикодавець 30.06.2024 перерахував на вказаний позичальником рахунок грошову позику за умовами договору в сумі 3500,00 грн виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, відповідач умов кредитного договору не виконав. Сума заборгованості відповідача становить 12 075,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 3500,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 1575,00 грн, сума заборговансті за пенею - 7000,00 грн, сума заборгованості за комісією - 0,00 грн. 29.11.2024 між ТОВ "Сіроко Фінанс" та позивачем ТОВ"Діджи Фінанс" укладено договір факторингу № 29112024 у відповідності до умов якого ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право грошової вимоги в тому числі і до ОСОБА_1 за договором позики № 441215 від 30.06.2024 в сумі 12 075,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати.
Позиція відповідача.
Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Суд своєю ухвалою від 04.05.2026 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Суд своєю ухвалою від 01.06.2026 задоволив клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" Романенко М.Е. про витребування доказів. Витребував докази в справі.
13.07.2026 від АТ "Акцент-Банк" на електронну адресу суду надійшли витребувані судом докази в справі.
У судове засідання представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" не прибув, через підсистему "Електронний суд" подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не прибув. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав.
14.07.2026 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Водночас, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 30.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс" та відповідачем  ОСОБА_1 укладено договір позики № 441215, який було підписано електронним підписом позичальника.
З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано одноразовий ідентифікатор Q0іІ64, що підтверджується довідкою про ідентифікацією.
Згідно з п.1 Договору позики, за цим договором позичкодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, для придбання товарів та/або робіт та/або послуг (на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), шляхом їх перерахування на банківських рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (комісію та проценти) від суми позики.
Згідно з п. 2 Договору, основними параметрами договору позики є: сума позики 3500,00 грн; строк позики - 30 днів; процентна ставка (базова)/день - 1,50 % (фіксована), діє протягом строку договору визначеного п.п. 2.2 п. 2 Договору; дата надання позики - 30.06.2024; дата повернення позики (останній день) - 30.07.2024; денна процентна ставка/день % - 1,50 %; інші платежі: проценти за понадстрокове користування позикою/залишком позики за день, % - 3,00 % Пеня, % день - 3,00 грн; орієнтована реальна річна процентна ставка, % - 9089,90 %; орієнтована загальна вартість позики 5075,00 грн.
Підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://monto.com.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", та нормативно-правовими актами Національного банку України.
Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Q0iI64.
У відомостях про позичальника у договорі позики № 441215 від 30.06.2024 зазначено номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 , а саме: № НОМЕР_1 .
Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника ОСОБА_1 , його місце проживання, паспортні дані, податковий номер, електронна адреса, номер телефону, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Q0iI64.
Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 441215 від 30.06.2024.
З платіжної інструкції від 30.06.2026 №646efdd6-efe8-438a-a14e-f74e0600ae88 виданої ТОВ "Фінансова Компанія "ФІНЕКСПРЕС" видно, про те, що відправник - ТОВ "Сіроко Фінанс", отримувач ОСОБА_2 , ЕПЗ номер НОМЕР_1 , дата - 30.06.2024, номер замовлення - 638553504162577393441215, сума - 3500,00 грн.
29.11.2024 між ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу № 29112024, відповідно до якого до ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики №441215 від 30.06.2024, що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру прав вимог від 29.11.2024 та витягом з реєстру боржників від 14.06.2026.
З платіжної інструкції від 30.06.2026 вбачається, що ТОВ "Діджи Фінанс" перерахувало на користь ТОВ "Сіроко Фінанс" грошові кошти в сумі 726 980,53 грн за договором факторингу № 29112024 від 29.11.2024.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 14.06.2026, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 згідно договору позики № 441215 від 30.06.2024 на суму 12 075,00 грн.
Як видно з розрахунку забогованості ТОВ "Сіроко Фінанс" від 29.11.2024за договором позики № 441215 від 30.06.2024,заборгованість відповідача станом на 29.11.2024 складає 12 075,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн, заборгованість за відсотками - 1575,00 грн, пеня - 7000,00 грн.
З відповіді АТ "Акцент-Банк" № 48106/47-260708/319-БТ від 09.07.2026 видно, про те, що картка № НОМЕР_2 емітувана на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ). Фінансовий номер на який відправляється інформація - НОМЕР_4 . Також, було виявлено зарахування грошових коштів на вказаний рахунок у сумі 3500,00 грн, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку.
Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права.
Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування", договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
У ході розгляду справи суд з`ясував, що 30.06.2024 о 13:20 год ТОВ "Сіроко Фінанс" було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) наелектронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору №441215 від 30.06.2024.
Таким чином, ОСОБА_1 уклав Договір позики №441215 від 30.06.2024 (далі Договір), який містить його анкетні дані.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 441215 від 30.06.2024.
В укладеному кредитному договорі зазначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту тощо.
ТОВ "Сіроко Фінанс"виконало свої зобов`язання за кредитним договором і здійснило переказ коштів відповідачу ОСОБА_1 у розмірі 3500,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією від 30.06.2026 за №646efdd6-efe8-438a-a14e-f74e0600ae88 та відповіддю АТ "Акцент-Банк" № 48106/47-260708/319-БТ від 09.07.2026.
Відтак, відповідач, в процесі оформлення кредиту, надав дані своєї банківської картки, на яку пізніше отримав кошти від ТОВ "Сіроко Фінанс".
Позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 441215 від 30.06.2024 на суму 12 075,00 грн на підставі договору факторингу № 29112024 від 29.11.2024.
Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.11.2024 складає 12 075,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн, заборгованість за відсотками - 1575,00 грн, пеня - 7000,00 грн.
Добровільно таку заборгованість відповідач не погасив.
Будь-яких доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а відтак суд такий приймає до уваги.
Відступлення права вимог ТОВ "Сіроко Фінанс" щодо відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Діджи Фінанс" відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 512 та 513 ЦК України.
Отже, позивач, який набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 згідно з указаним кредитним договором, має право вимагати виконання відповідачем, як боржником, зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач ТзОВ "Діджи Фінанс" надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження позовних вимог.
У свою чергу, відповідач ОСОБА_3 не спростував доводів позовної заяви, доказів належного виконання ним договору кредиту щодо повернення отриманих кредитних коштів суду не надав.
Враховуючи те, що суд встановив факт укладення між позивачем АТ "Діджи Фінанс" та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, тому суд дійшов висновку вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 5075,00 грн.
Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відображає наявність обгрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надав.
Щодо стягнення пені за кредитним договором.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Також, згідно з п. 6 Розділу IV Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" в чинній редакції, у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена кредитним договором, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Відтак, враховуючи наведені вище норми закону нарахована позивачем пеня в розмірі 7000,00 грн підлягає списанню кредитодавцем, а отже відсутні правові підстави для її стягнення за рішенням суду.
Отже, позов підлягає до часткового задоволення.
Розподіл судових витрат.
Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Розрахунок судових витрат.
Розмір задоволених позовних вимог на суму 5075,00 грн становить 42,02 відсотків від ціни позову (5075,00 х 100/12 075,00).
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1118,74 грн (2662,40 х 42,02/100), що є пропорційним до задоволених позовних вимог.
Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 6000 грн.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
02.02.2026 між ТОВ "Діджи Фінанста ФОП ОСОБА_4 укладено Договір № 42649746 про надання правової допомоги.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн представник позивача подав такі докази: 1. Договір №42649746 про надання правової допомоги від 02.02.2026; 2. Додаткову угоду від 24.04.2026 № 441215 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 02.02.2026; 3. Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24.04.2026 згідно з яким вказано послуги за письмову консультацію клієнта щодо спірних правовідносин в сумі 1000,00 грн (1 год); правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів позивача в сумі 1500,00 грн (1 год); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - в сумі 3000,00 грн (2 год); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) в сумі 500,00 грн (0,5 год); 4. Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 24.04.2026; 5. Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №11306/10.
Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги рівень складності та категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн, визначений представником позивача є завищеним.
Відтак, враховуючи малозначність та типовість справи, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що понесені витрати, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, необхідно зменшити з 6000,00 грн до 4000,00 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, 
вирішив:
Задоволити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКППНОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (код ЄДРПОУ 42649746, НОМЕР_5 в АТ «ПУМБ», місцезнаходження: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, Київська область) заборгованістьза кредитним договором № 441215 від 30.06.2024 в розмірі 5075,00 грн (п`ять тисяч сімдесят п`ять гривень), з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень); заборгованість за відсотками - 1575,00 грн (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять гривень), а також судовий збір у розмірі 1118,74 грн (одна тисяча сто вісімнадцять гривень сімдесят чотири копійки) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, Київська область).
Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКППНОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ). 
Рішення суду складено та підписано 14.07.2026.

Суддя          О.І. Кшик