Справа № 756/9780/26
Провадження № 2/756/8200/26

оболонський районний суд міста києва
 
РІШЕННЯ
 
іменем України
 
(заочне)
 
10 серпня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Пукала А.В.,
за участю
секретаря судового засідання Пегети І.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В :
 
Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 05630-10/2024 від 05.10.2024 у розмірі 40 770 грн та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 05630-10/2024, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 15 100 грн строком на 120 днів зі сплатою процентів за користування кредитом.
Договір укладено в електронній формі шляхом його підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором.
Кредитодавець свої зобов`язання виконав, перерахувавши відповідачу кредитні кошти на зазначену ним платіжну картку.
27.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 27012025, унаслідок чого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача.
Відповідач узятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату закінчення строку кредитування утворилася заборгованість у розмірі 40 770 грн, з якої: 15 100 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 120 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 7 550 грн - заборгованість за штрафом.
Надіслана відповідачу досудова вимога про погашення заборгованості залишена без задоволення.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.06.2026 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому 31.07.2026 клопотанні просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що 05.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 05630-10/2024.
Укладаючи кредитний договір, відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Як вбачається з довідки про ідентифікацію, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», одноразовий ідентифікатор W3194 надіслано відповідачу 05.10.2024 о 00:44 на номер телефону НОМЕР_1 , зазначений ним у заявці-анкеті на отримання фінансового кредиту, і саме цим ідентифікатором підписано кредитний договір та додатки до нього.
Згідно з умовами договору сума кредиту становить 15 100 грн (п. 1.1 договору). Кредит надано строком на 120 днів з 05.10.2024, кінцева дата погашення кредиту - 01.02.2025; наданий кредит відповідач зобов`язався погасити частинами відповідно до графіка платежів (п. 1.2, 3.1 договору).
Відповідно до п. 1.4 договору за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 1% на залишок заборгованості. Згідно з п. 1.4.1 договору денна процентна ставка складає 0,88%, обчислена за формулою (15 945,60/15 100,00)/120 ? 100%, та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору.
Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в графіку платежів, що є додатком № 1 до договору (п. 1.5 договору). Згідно з графіком платежів загальні витрати за кредитом становлять 15 945,60 грн, а загальна вартість кредиту для споживача - 31 045,60 грн. Ті самі показники наведено в паспорті споживчого кредиту від 05.10.2024, який відповідач отримав до укладення договору.
Кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.6 договору).
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» (сервіс онлайн-платежів iPay.ua) вих. № 3426_260217120027 від 17.02.2026, згідно з яким 05.10.2024 о 00:45:03 на платіжну картку № НОМЕР_2 перераховано 15 100 грн; номер транзакції в системі iPay.ua - 528972065, код авторизації на боці банку - 578982, отримувач коштів - ОСОБА_1 . Реквізити платіжної картки, зазначені в цьому листі, збігаються з реквізитами картки, які відповідач указав у заявці-анкеті та які наведено в п. 1.6 кредитного договору.
Відповідно до п. 5.3 договору у випадку прострочення клієнтом сплати платежів згідно з термінами, встановленими у графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України (п. 5.3.1 договору).
Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором, проценти за користування кредитом нараховувалися щоденно за ставкою 1% від суми кредиту, що складало 151 грн за кожен день користування, у період з 05.10.2024 по 01.02.2025; штраф нараховано з 04.11.2024, тобто з наступного дня після спливу строку сплати першого платежу за графіком.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним позивачем станом на дату закінчення строку кредитування, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 40 770 грн, а саме:
- за тілом кредиту - 15 100 грн;
- за процентами за користування кредитом - 18 120 грн;
- за штрафом - 7 550 грн.
Платежів на погашення заборгованості відповідач не вносив, розмір і складові заборгованості не оспорив, доказів погашення заборгованості чи виконання умов договору суду не надав.
27.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 27012025, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Передання реєстру боржників підтверджується актом приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 27.01.2025, а оплата відступленого права вимоги - платіжною інструкцією № 1768 від 27.01.2025.
Належність відповідача до боржників, право вимоги до яких відступлено, підтверджується витягом з реєстру боржників до вказаного договору, в якому зазначено дані відповідача, номер і дату кредитного договору, дату закінчення строку кредитування 01.02.2025 та розмір заборгованості 40 015 грн станом на дату відступлення.
На підтвердження вжиття заходів досудового врегулювання спору позивач надав досудову вимогу вих. № 24118805 від 11.05.2026 про погашення кредитної заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За приписами ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника); предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Договір факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та недійсним не визнавався; згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже, позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором.
Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає справу в межах заявлених вимог.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний одноразовим ідентифікатором, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 205, 207 ЦК України); аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у визначений строк.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Перевіряючи обґрунтованість кожної складової заявленої до стягнення заборгованості окремо, суд виходить з такого.
Заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15 100 грн підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 17.02.2026 про перерахування кредитних коштів, відповідає умовам договору, відповідачем не спростована, доказів її погашення суду не надано, а тому підлягає стягненню.
Щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 18 120 грн суд зазначає наступне. Проценти нараховані за період з 05.10.2024 по 01.02.2025, тобто виключно в межах визначеного п. 1.2 договору строку кредитування, після спливу якого нарахування процентів припинено.
Відповідно до п. 1.4 договору за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 1% на залишок заборгованості. Оскільки відповідач жодного платежу на погашення кредиту не вніс, залишок заборгованості за тілом кредиту протягом усього строку кредитування залишався незмінним і становив 15 100 грн, а тому щоденне нарахування процентів у розмірі 151 грн, тобто 1% від залишку заборгованості, відповідає погодженим сторонами умовам договору. За 120 днів строку кредитування розмір процентів становить 18 120 грн.
Розмір і період нарахування процентів відповідач не оспорив, контррозрахунку та доказів їх сплати суду не надав. За таких обставин вимога про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 18 120 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення штрафу в розмірі 7 550 грн суд зазначає наступне. Заявлений до стягнення штраф є неустойкою у розумінні ст. 549 ЦК України та нарахований за прострочення виконання грошового зобов`язання, якого відповідач допустив з 04.11.2024.
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався і триває на цей час.
Аналогічного висновку щодо застосування п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України дійшов Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22.
Оскільки прострочення виконання грошового зобов`язання допущено відповідачем у період дії воєнного стану, він звільняється від обов`язку сплати неустойки за таке прострочення, а нарахований штраф підлягає списанню кредитодавцем. За таких обставин вимога про стягнення штрафу в розмірі 7 550 грн задоволенню не підлягає.
Доводи позивача про скасування мораторію на нарахування неустойки у зв`язку з виключенням п. 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» на підставі Закону України від 22.11.2023 № 3498-IX суд відхиляє, оскільки звільнення позичальника від обов`язку сплати неустойки за прострочення, допущене в період дії воєнного стану, передбачене окремою нормою - п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яка є чинною.
Водночас положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не поширюються на проценти за користування кредитом, які є платою за наданий кредит, а не мірою відповідальності за порушення зобов`язання.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 05630-10/2024 від 05.10.2024 у розмірі 33 220 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 15 100 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом - 18 120 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги, суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт наданих послуг № 821 від 11.05.2026 та детальний опис наданих послуг до нього, згідно з якими вартість наданих у цій справі послуг становить 8 000 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ця справа є малозначною, належить до типової категорії спорів про стягнення кредитної заборгованості, розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, не потребувала збирання значного обсягу доказів, а обсяг фактично наданих адвокатом послуг обмежився складенням позовної заяви та її поданням до суду. З урахуванням наведеного суд вважає обґрунтованим і співмірним розмір таких витрат 5 000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 074,07 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 28888 від 15.05.2026. З огляду на часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 169,36 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 05630-10/2024 від 05.10.2024 у розмірі 33 220 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2 169,36 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 074,07 грн.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28).
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Заочне рішення може бути переглянуте Оболонським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         Андрій ПУКАЛО