Справа № 530/1057/26
2/530/830/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

09.09.2026 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:

14.05.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» звернулось до Зіньківського районного суду Полтавської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 21.10.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №8615334, в електронній формі, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в кредит в сумі 10000 грн на картковий рахунок Позичальника зі сплатою процентів за користування кредитом. Кредитодавець умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується Платіжним дорученням, відповідач зі свого боку не виконав умов договору.
20.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 47-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №8615334 від 21.10.2019, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Сума заборгованості відповідача становить 34200 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 18000 грн, штрафи 5000 грн., комісія 1200 грн.
В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість кредитним договором №8615334 від 21.10.2019 в сумі 34200 грн. на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн та 8000 грн витрат на правову допомогу.
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 21.05.2026 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
Позивач в заяві зазначив про можливість розгляду справи без участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, до суду повернулося поштове повідомлення з відміткою “адресат відсутній за вказаною адресою”, що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://zn.pl.court.gov.ua/sud1607.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування.
У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як встановлено ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.
Згідно довідки з відділу ЦНАП від 18.05.2026 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.35).
Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином.
Відповідач з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.2ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст.280 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Суд встановив, що 21.10.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 8165334, в електронній формі, що підтверджується довідкою Вих. №б/н від 10.09.2025 р. про підписання Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором "S45953" 21.10.2019 10:09:43, що був відправлений на номер телефону відповідача + НОМЕР_1 (а.с.10), згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в кредит в сумі 10000 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується Платіжним дорученням 2410846 від 21.10.2019 про зарахування коштів (а.с. 11 зворот) зі сплатою процентів за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів з кінцевою датою повернення 20.11.2019 року (а.с. 7). Кредитодавець умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується Платіжним дорученням, відповідач зі свого боку не виконав умов договору.
20.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 47-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №8615334 від 21.10.2019, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Згідно з Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №8615334 сума заборгованості відповідача становить 34200 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 18000 грн, штрафи 5000 грн., комісія - 1200 грн (а.с. 13 ).
Також з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідачу ОСОБА_1 направлялася письмова претензія про погашення кредитної заборгованості, проте відповідачем не було жодним чином відредаговано на вказану претензію (а.с. 22).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України)
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.
Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною першою статті 1082 ЦК України передбачено зобов`язання боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором за кредитним договором №8615334 від 21.10.2019, на підставі укладеного між ним та ТОВ «Мілоан» договору відступлення права вимоги 47-МЛ від 20.02.2020 р. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача заборгованості за кредитним договором №8615334 від 21.10.2019 р. у загальному розмірі 34200 грн.
Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Договірні зобов`язання ТОВ «Мілоан» виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн шляхом перерахування на визначений відповідачем картковий рахунок.
Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначених договором строку і обсягу не виконав, і станом на час розгляду справи відомостей про погашення заборгованості повністю чи частково суду не надано, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10000,00 грн (тіло кредиту).
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, сума яких становить 18000,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом.
В таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування.
Така правова позиція підтверджена правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц.
Як вбачається з копії кредитного договору №8615334 від 21.10.2019 року та додатку № 1 до нього сторони обумовили і дійшли згоди щодо обов`язку сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 7500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку за кожен день кредитування, тобто до 20.11.2019. року, і такі проценти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зазначеній сумі.
У постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 Велика Палата Верховного Суду вказала, що тлумачення умов укладеного сторонами справи договору щодо наслідків порушення відповідачем строків повернення позичених коштів має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання цивільно-правової відповідальності, в тому числі за порушення грошового зобов`язання, враховуючи, що за пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року при розгляді справи № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, висловила правову позицію , що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Нарахування процентів за користування кредитом (кредитними коштами), про стягнення яких просить позивач, є відмінним від порядку та періоду нарахування платежів, що здійснюються за порушення зобов`язання за кредитним договором, зокрема відповідно до статті 625 ЦК України, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. В охоронних/спірних правовідносинах права та інтереси кредитора мали б бути забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Суд відхиляє положення пункту 2.2.3 Договору в частині можливості Товариства нараховувати проценти за користування кредитом у разі продовження позичальником користування кредитом після закінчення дати кредитування, яке нівелюється пунктом 7.1 Договору, яким передбачений строк дії договору до повного виконання зобов`язань, яке повинно відбутися не пізніше 20.11.2019 року, а також наведеними вище нормами законодавства та судової практики.
З огляду на наведене, вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 10500,00 грн (18000 - 7500), нарахованих поза межами строку кредитування, а саме за період з 21.11.2019 по 19.01.2020 є необґрунтованою. Нарахування відсотків поза межами строку дії договору є безпідставним.
Що стосується позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту, суд вважає в цій частині позов підлягає задоволенню з таких підстав.
У змісті позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1200,00 гривень простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту.
Згідно п. 1.5.1 Кредитного договору зазначено, що комісія за надання кредиту 1200,00 гривень, яка нараховується за ставкою 12,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
При вирішенні питання про розмір заборгованості, яка підлягає стягненню, суд враховує наступне.
Під час укладення кредитного договору 21.10.2019 його сторони узгодили, що кредит надається загальним строком на 30 днів з датою погашення 20.11.2019, орієнтовна загальна вартість кредиту в сумі 18700 грн, з яких 10000 грн кредит, 1200 грн комісія та 7500 грн відсотки (а.с.9 зворот).
Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 8615334 від 21.10.2019 в розмірі 18700 грн.
Що стосується вимог стосовно стягнення суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 5000 грн , то суд зазначає наступне :
Згідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Даний пункт Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» не виключений та продовжує діяти та є чинним.
Враховуючи вищевикладене позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Що стосується судових витрат то суд зазначає:
Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2662,20 грн (а.с. 1).
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково (54,68 % ), суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме - 1 455,80 грн (2662,40 х 54,68 % / 100 % = 1 455,80).
Крім того позивач просив стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн, на підтвердження яких надав відповідні докази: копію договору № 0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Апологет», копію Акта №Д/22325 про надання послуг правової (правничої) допомоги від 14.04.2026 року, копію Ордера на надання правничої допомоги ТОВ ФК «Кредит-Капітал», копію Детального опису наданих послуг до акту Акта №Д/22325 від 14.04.2026 року.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково (54,68 %), то на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені позивачем, на оплату правничої допомоги у розмірі 4 374,4 грн (8000,00 х 54,68 % / 100% = 4 374,4).
На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 527, 530, 549, 551, 1049, 1050, 1054, ЦК України, ст.12,13, 81, 210, 247, 258-259, 263-268,274-279,279,354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія “Кредит- Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути  з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, р/р НОМЕР_4 в АТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614, адреса 79018,м. Львів вулиця Смаль-Стоцького,1, 28 корпус - суму заборгованості за кредитним договором №8615334 від 21.10.2019 р. в розмірі 18700 (всімнадцять тисяч сімсот) грн 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, р/р НОМЕР_4 в АТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614, адреса 79018,м. Львів вулиця Смаль-Стоцького,1, 28 корпус - судовий збір в сумі 1455 (одна тисяча чотириста п`ятдесят п`ять ) грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4374 (чотири тисячі триста сімдесят чотири) грн 40 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          О. В. Ситник