ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 671/1049/26
Провадження № 22-ц/820/1867/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2026 року (суддя Никифоров Є.О.) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту родинних відносин,
в с т а н о в и в :
У травні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Волочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2026 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків зазначених в ухвалі про залишення заяви без руху, а саме в порушення вимог статті ч.2 статті 318 ЦПК України заявником не наведено обставин та не надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості одержати або відновити документи, які посвідчують факт родинних відносин, у позасудовому порядку, зокрема шляхом звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану України або компетентних органів Республіки Молдова. Також до заяви не додано довідку про неможливість відновлення втрачених документів, як це прямо вимагається ч. 2 ст. 318 ЦПК України.
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про повернення позовної заяви скасувати та направити матеріали позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті заявлених вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про неусунення заявником недоліків заяви, оскільки не врахував об`єктивну неможливість подання документа, який вимагався ухвалою про залишення заяви без руху. Актові записи про народження заявника та його брата знаходяться на території Республіки Молдова, таким чином органи РАЦС Міністерства юстиції України, не можуть видати жодну довідку про неможливість відновлення документів про народження, яке не було зареєстроване на території України. Крім того, заявник вжив усіх залежних від нього заходів для отримання необхідних документів, що підтверджується поданими анкетами про витребування документів з компетентних органів Республіки Молдова. 
Суд також не врахував обставини дії правового режиму воєнного стану, за яких заявник як чоловік мобілізаційного віку обмежений у праві виїзду за межі України та не має можливості особисто звернутися до компетентних органів іноземної держави для отримання повторних свідоцтв про народження.
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до п.6 ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно з п.4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Судом встановлено, що у травні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісті, що підтверджується сповіщенням сім`ї зниклого безвістим військовослужбовця №3/990 від 17.11.2025 року Уманського РТЦК та витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 23.02.2025 року, є його братом.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2026 року заяву залишено без руху, з тих підстав, що вона не відповідає вимогам статті 318 ЦПК України, оскільки заявником не наведено обставин та не надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості одержати або відновити документи, які посвідчують факт родинних відносин, у позасудовому порядку, зокрема шляхом звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану України або компетентних органів Республіки Молдова. Також до заяви не додано довідку про неможливість відновлення втрачених документів, як це прямо вимагається ч. 2 ст. 318 ЦПК України.
На виконання ухвали від 29 травня 2026 року представником заявника подано нову редакцію заяви, у якій зазначено, що заявник встановити факт родинних відносин у позасудовому порядку не має можливості оскільки він звернувся до органів державної реєстрації актів цивільного стану України з метою отримати повторно видане свідоцтво про своє народження та свідоцтво про народження брата, та склав дві анкети по витребуванню документів із-за кордону (копії додаються), на підставі яких орган державної реєстрації актів цивільного стану України має зробити запит встановленої форми до Республіки Молдова для отримання даних документів. В той же час, заявнику пояснили, що отримання даної відповіді від Республіки Молдова не є гарантованим, час надання такої відповіді невизначений.
Самостійно звернутися до компетентних органів Республіки Молдова заявник не має можливості, в зв`язку із забороною виїзду за кордон, яка встановлена Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, під час правового режиму воєнного стану.
На підтвердження вказаного заявником подано додаткового дві анкети про витребування документів з-за кордону.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2026 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.
Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не може погодитись, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
За правилами цивільного процесуального законодавства, заяви у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення мають відповідати загальним правилам щодо змісту і форми, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, а також вимогам, що ставляться до її змісту, передбаченими ст. 318 ЦПК України.
Згідно з частинами першою-третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Як вбачається із матеріалів справи, заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісті 15.11.2015 року є його братом. Таке встановлення необхідне подальшого встановлення факту смерті ОСОБА_2 та оформлення спадкових прав.
В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції як на підставу повернення заяви вказав, що заявником не виконано вимоги ухвали суду від 29.05.2026 року про залишення заяви без руху, а саме заявником не наведено обставин та не надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості одержати або відновити документи, які посвідчують факт родинних відносин, у позасудовому порядку, зокрема шляхом звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану України або компетентних органів Республіки Молдова.
Також до заяви не додано довідку про неможливість відновлення втрачених документів, як це прямо вимагається ч. 2 ст. 318 ЦПК України.
Проте, такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі, а тому з ними не можна погодитися.
В поданій заяві про усунення недоліків від 08.06.2026 року, ОСОБА_1 усунув недоліки зазначені в ухвалі суду від 29 травня 2026 року.
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).
Отже, відмова у прийнятті до розгляду заяви з формальних підстав матиме наслідком порушення права особи на справедливий судовий розгляд, гарантоване параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Враховуючи викладене, правові підстави, які б перешкоджали вирішенню питання про відкриття провадження в матеріалах справи відсутні.
Однак, суд першої інстанції наведеного не врахував та помилково повернув заяву заявнику.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, висновок суду першої інстанції про повернення заяви є передчасним, таким, що не відповідає процесуальним вимогам та суперечить принципу доступності до судового захисту, тому згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, ухвалу слід скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд – 
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2026 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 08 вересня 2026 року.

Судді Т.О. Янчук

А.М. Костенко

О.І. Ярмолюк