Справа № 202/2134/26
Провадження № 2/202/3287/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.
за участю секретаря - Коваленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності, - 

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2026 року на адресу Індустріального районного суду міста Дніпра через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Шпак Марини Петрівни, до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання позивача зареєстроване за цією адресою з 20.07.1994 року. 
В зв`язку із військовою агресією проти України та окупацією російською федерацією міста Авдіївка позивач була вимушена виїхати на підконтрольну Україні територію, а саме до міста Одеса, де на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває на обліку як внутрішньо переміщена.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_3 . Зазначена квартира належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого за рішенням Авдіївського міського виконавчого комітету від 24.02.1997 року № 59 та зареєстровано за позивачем у КП «БТІ ЯМР». 
Згідно з технічним паспортом на квартиру, квартира АДРЕСА_3 загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 38,7 кв., розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат (кімната № 1- 11,7 кв.м., кімната № 2 – 12,0 кв.м., кімната № 3 – 15,0 кв.м.), кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, балкону. 
Згідно розпорядження начальника Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 08.01.2024 № 8 вулиця Менделєєва перейменована на вулицю Відродження.
25.02.2025 позивач з метою державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на вищезазначену квартиру звернулась із відповідною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Кисельової Галини Анатоліївни Юридичного департаменту Одеської міської ради.
Рішенням від 25.02.2025 № 77476481 державного реєстратора було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності позивача на квартиру з тих підстав, що на сьогоднішній день неможливо отримати інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь який об`єкт нерухомого майна, розташований в м.Авдіївка. 
Згідно з Інформаційною довідкою № 467747048 від 11.03.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (копія додається), відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.
Вказала, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3 , однак на теперішній час її право власності на цю квартиру не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивач не може здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію її права власності на квартиру, що позбавляє позивача можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд.
Просила суд визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_3 , та складається в цілому з трьох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, балкону, загальною площею квартири - 54,3 квадратних метрів, житловою площею квартири - 38,7 квадратних метрів. Судові витрати по справі просила залишити за позивачем.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 11.06.2024 року № 1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінила з 01 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2026 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 27 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до провадження, відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 21 травня 2026 року закрито підготовче провадження у справі.
Позивач в судове засідання не з`явилася. Відповідно до заяви представника позивача – адвоката Шпак М.П., документ сформований в системі «Електронний суд» 16.06.2026 року, просили суд здійснювати розгляд прави без участі позивача та представника позивача та задовольнити позов. 
Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Відповідно до заяви, представника відповідача - Малярчик Е.Е., повноваження якого підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, документ сформований в системі «Електронний суд», 18.05.2026 року просила суд розглядати справу без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:
Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 25 лютого 1997 року, виданого виконавчим комітетом Авдіївської міської ради народних депутатів, згідно з рішенням від 24 лютого 1997 року №59 ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 та зареєстровано за позивачем у КП «БТІ» м. Ясинувата Донецької області. 
Відповідно до технічного паспорту на квартиру, квартира АДРЕСА_3 загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 38,7 кв., розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат (кімната № 1- 11,7 кв.м., кімната № 2 - 12,0 кв.м., кімната № 3 – 15,0 кв.м.), кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, балкону. 
Згідно розпорядження начальника Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 08.01.2024 № 8 вулиця Менделєєва перейменована на вулицю Відродження.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №467747048 від 11.03.2026 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 за жодною особою не зареєстроване.
Місто Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року.
25.02.2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Кісельовою Галиною Анатоліївною, Юридичного Департаменту Одеської міської ради, Одеська область прийнято рішення №77476481 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Вказане рішення вмотивоване тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений в запиті реєстратора об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником.
Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15.
Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд вважає доведеним факт належності позивачу на праві власності квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, рішенням комісії по приватизації державного житлового фонду від 24.02.1997 року №59 виданого на ім`я ОСОБА_1 . 
Підстав не довіряти твердженням позивачу про належність їй вищевказаного нерухомого майна у суду немає.
Крім того, відповідач, який представляє інтереси виконавчого комітету Авдіївської міської ради, який є органом приватизації, не заперечує право власності позивача на це майно, яке набуто в порядку приватизації в лютому 1997 року. 
Суд також звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька, м. Ясинувата, м. Авдіївки, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності позивача на нерухоме майно. 
Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено право власності позивача на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але позивач позбавлений можливості реалізовувати свої правомочності власника майна через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності квартиру за адресою:  АДРЕСА_1 .
Щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, то оскільки, позивач просить суд понесені нею судові витрати залишити за позивачем та не покладати на відповідача обов`язок щодо їх відшкодування, то керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства суд залишає судові витрати за позивачем.
Керуючись: ст.ст. 4,13,141,259, 263-265,268 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області (86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, 5, код ЄДРПОУ 44000591) про визнання права власності - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_3 , та складається в цілому з трьох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, балкону, загальною площею квартири - 54,3 квадратних метрів, житловою площею квартири - 38,7 квадратних метрів.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення складено 13.07.2026 року. 

Суддя  Л.П. Слюсар