Справа № 288/1046/26 
Провадження № 3/288/201/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року селище Попільня
Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Поліщук Р.М., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Житомирського РУП №2 ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андрушки, місце проживання, АДРЕСА_1 , місце роботи: пенсіонер, РНОКПП: невідомий
за статтею 173 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 466093, 25.06.2026 року близько 13 годині громадянин ОСОБА_1 , в АДРЕСА_1 , ображав словами нецензурної лайки громадянку ОСОБА_2 чим вчинив дрібне хуліганство.
В судовому засіданні захисник Слівінський В.О., подав письмове клопотання та просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , пояснила, що 25.06.2026 року вона ішла з дому на роботу повз будинок де проживає ОСОБА_1 , та останній звернувся до неї ОСОБА_3 та просив не ходити повз його будинок на роботу а йти через залізничні колії, та наголосив що може прилетіти камін в голову. Таке його відношення вже триває близько двох тижнів до настання події. Словами брутальної лайки не виражався. Прийшовши на роботу вона викликала поліцію.
Заслухавши пояснення захисника, потерпілої, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
Положення статті 9 КУпАП визначають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку, законом передбачено адміністративну відповідальність.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. 
Постанова судді згідно статті 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Водночас, жодних належних доказів вчинення ОСОБА_1 , вищезазначеного адміністративного правопорушення, окрім самого протоколу до матеріалів справи не додано, при цьому в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , вчинив дрібне хуліганство ображав словами нецензурної лайки ОСОБА_2 ..
Тобто, на підтвердження вини особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 173 КУпАП, а саме: пояснення свідків, понятих, відеофіксація правопорушення.
Щодо рапорту повідомлення на лінію 102 поліцейських, суд вважає, що рапорт поліцейського не є беззаперечним доказом, оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Таку ж позицію висловив Верховний Суду від 20.05.2020 р. у справі №524/5741/16-а. Верховний Суд, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Суд зазначає, що обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення та являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Долучені до матеріалів пояснення ОСОБА_4 від 25.06.2025 року відношення до даної справи не має, оскільки обставини викладенні в поясненнях стосуються інших події.
Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 466093 від 25.06.2026 року відносно  ОСОБА_5 , складено за відсутності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 , ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.
Окремо суд зазначає, що чинне адміністративне законодавство не передбачає можливості органу, який розглядає справу, перекваліфіковувати склад правопорушення, виходити за межі протоколу, а також самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки такий обов`язок покладено на особу, уповноважену на складання протоколу.
Оцінивши наявні в адміністративній справі докази, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення щодо неї підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі статті 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
Керуючись статтями 173, 247, 251, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за статтею 173 КУпАП – закрити на підставі частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського 
районного суду   Р.М.Поліщук