Справа №212/2496/26 
пров. №2/478/573/2026 
З а о ч н е р і ш е н н я 
І м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2026 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді Сябренко І.П.
за участю: секретаря Поліщук С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду с-ще Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

24 лютого 2026 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (далі - ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН») звернулося до Покровського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 05 грудня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №756182, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G3767. Відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 4000 грн, строком на 29 календарних днів, а саме з 05.12.2021 року по 02.01.2022 року включно, зі сплатою процентів за користування Кредитом 1,90% в день від суми Кредиту. ОСОБА_1 не виконувала взяті на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснювала погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. 
30 листопада 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» був укладений Договір №1-30/11/2023 відступлення права вимоги, за умовами якої ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №756182 від 05 грудня 2021 року, на загальну суму 12004 грн, з яких: 4000 грн заборгованість по тілу кредиту; 8004 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 
На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №756182 від 05 грудня 2021 року у розмірі 12004 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) – 4000 грн, заборгованості за відсотками - 8004 грн, судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 13000 грн та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2662 грн 40 коп. 
Ухвалою Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2026 року позовну заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передано на розгляд до Баштанського районного суду Миколаївської області.
Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2026 року позовну заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передано на розгляд до Казанківського районного суду Миколаївської області.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 29 червня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку.
Матеріалами справи встановлено, що 05 грудня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №756182 (далі - Договір), за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (Кредит) на умовах терміновості, повернення та платності, в національній валюті України - гривні у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, у розмірі та порядку, встановлених Договором.
Згідно п.1.2. Договору загальний розмір наданого Кредиту (сума коштів, які кредитодавець зобов`язується надати позичальникові за цим договором) складає 4000 грн.
Строк, на який надається Кредит, складає 29 календарних днів з моменту підписання цього Договору та перерахування (видачі) коштів Позичальнику, а саме: з 05.12.2021 року по 02.01.2022 року включно (п.1.3. Договору).
Пунктами 3.1. - 3.4. Договору визначено, що за користування наданими у Кредит грошовими коштами Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти від суми наданого Кредиту у національній валюті України - гривні, по фіксованій процентній ставці, яка визначена в пункті 1.4. цього Договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії Договору.
Проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитодавцем починаючи з дня надання Кредиту у фіксованому незмінному розмірі за кожен день користування Кредитом за період з моменту списання коштів за Кредитом з поточного рахунку Кредитодавця до моменту повернення коштів на поточний рахунок Кредитодавця, але не більше строку, на який надається Кредит (включаючи періоди пролонгації, автопролонгації). У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день повернення кредиту, дати яких зазначені в Графіку платежів. Якщо в межах строку надання кредиту, визначеного в п.1.3. Договору, відбулося продовження (пролонгація, автопролонгація) строку користування Кредитом, проценти нараховуються на весь період продовженого (пролонгованого) строку користування Кредитом, включаючи дату першого дня пролонгації та дату фактичного повернення кредиту в межах продовженого строку користування Кредитом та строку дії Договору.
Встановлений Договором розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Відповідно до п.1.4. Договору процентна ставка за Кредитом становить 1,90% від суми Кредиту в день. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму Кредиту, а у разі часткового погашення на непогашену частину.
Пунктом 1.5. Договору передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 24966 процентів річних від загального розміру виданого Кредиту. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки, базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку дії, передбаченого умовами Договору, та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.
Орієнтовна загальна вартість Кредиту становить 6204 грн (п.1.6. Договору).
Згідно п.2.1. Договору кредитодавець надає Позичальнику Кредит у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки Позичальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання Договору.
В п.9.4. Договору визначено умови та порядок продовження (пролонгації) строку користування Кредитом та строку дії Договору.
Так, у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі та у встановлений строк, Позичальник має право ініціювати продовження строку користування Кредитом та зміну дати повернення Кредиту шляхом здійснення платежу на користь Кредитодавця у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів не пізніше останнього дня строку користування кредитом. Після отримання Кредитодавцем коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява Позичальника про продовження строку користування Кредитом вважається поданою, а дія Договору автоматично продовжується (лонгується) на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів. За умови своєчасної сплати Позичальником всіх нарахованих процентів за користування Кредитом, можливе продовження строку користування кредитом та продовження дії Договору автоматично (автопролонгація) на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів без підписання сторонами додаткових угод, починаючи з дня, наступного за днем запланованої дати повернення кредиту. В даному випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії Договору може застосовуватися неодноразово, необмежену кількість разів.
Автоматичне продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження дії Договору (автопролонгація) без підписання сторонами додаткових угод застосовується також після настання дати погашення Кредиту в разі неповернення суми кредиту та несплати або часткової сплати Позичальником нарахованих процентів за користування Кредитом до закінчення строку дії Договору. У разі несплати Позичальником заборгованості до закінчення строку користування кредитом та закінчення строку дії Договору, Сторонами застосовується автопролонгація з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Позичальник, який підписує даний Договір, дає згоду Кредитодавцю на його автопролонгацію - продовження строку користування кредитом та строку дії Договору на наступні 10 календарних днів без підписання сторонами додаткових угод, починаючи з дня, наступного за днем запланованої дати повернення кредиту.
Сторони погодили, що у випадку несплати Позичальником заборгованості за кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей Договір вважатиметься автоматично продовженим (автопролонгованим), а строк користування кредитом подовженим на наступних умовах:
Строк автопролонгації Договору та подовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту і до спливу 10 (десяти) календарних днів включно;
В період автопролонгації діє підвищена процентна ставка, у розмірі 2,9% від суми Кредиту в день. В даному випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії Договору може застосовуватися неодноразово, але не більш ніж на 70 календарних днів в сукупності такої пролонгації.
Договір підписаний 05 грудня 2021 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G3767.
До Договору надано Паспорт споживчого кредиту з аналогічними умовами кредитування.
Згідно з листом ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» Вих. №2026-ПО/6 від 10 лютого 2026 року, 05.12.2021 року 10:12:04 на картковий рахунок НОМЕР_1 перераховано кошти в сумі 4000 грн, Order ID 3594836 згідно договору №756182.
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.
Згідно з випискою з особового рахунка за Кредитним договором №756182, 05.12.2021 року боржнику, яким є ОСОБА_1 , надано кредит згідно Кредитного договору №756182 від 05.12.2021 року. Заборгованість перед ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за Кредитним договором №756182 від 05.12.2021 року станом на 26.12.2025 року (включно) складає 12004 грн: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4000 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8004 грн.
30 листопада 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР»» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено Договір №1-30/11/2023 відступлення права вимоги (далі - Договір факторингу).
Відповідно до п.1.2. Договору факторингу, в дату підписання цього договору відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі.
Виконання умов Договору факторингу підтверджено копіями Витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-30/11/2023 року від 30.11.2023 року, копією квитанції про виконання платіжної інструкції від 27.11.2025 року №1063.
На підставі Договору факторингу право вимоги за Кредитним договором №756182 від 05 грудня 2021 року до відповідача ОСОБА_1 від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» перейшло до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН».
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно зі ст.1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
05 грудня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №756182 у формі електронного документу з використанням одноразового ідентифікатора G3767.
Первісний кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору, що не спростовується відповідачем та факт отримання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 4000 грн не заперечується.
У свою чергу, відповідач, будучи ознайомлений з умовами договору, в тому числі і з розміром відсоткової ставки, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував та у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування коштами не повернув, унаслідок чого в останнього виникла заборгованість за вказаним кредитним договором.
Докази, які б спростовували вищевказану обставину в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ч.1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Долучений до справи договір факторингу є чинним, його дійсність ніким не оспорюється, а тому і підлягає до виконання.
Враховуючи те, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР», як первісний кредитор, свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого суд не встановив, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог до ОСОБА_1 в частині стягнення з неї на користь позивача тіла кредиту у розмірі 4000 грн.
Суд не погоджується із заявленою до стягнення сумою заборгованості за процентами за користування кредитом з огляду на таке.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України.
Згідно з викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 правовим висновком після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц.
Отже позичальник має сплачувати кредитодавцю визначені у кредитному договорі проценти за користування кредитом, відповідно до умов укладеного кредитного договору протягом строку кредитування.
Як зазначалося вище у п.1.3. Договору чітко визначено строк кредитування – 29 календарних днів, а саме з 05.12.2021 року по 02.01.2022 року включно.
Натомість п.9.4. Договору передбачає пролонгацію строку користування кредитом та строку дії договору, зокрема внаслідок активних дій позичальника, а також автоматичну пролонгацію у зв`язку із непогашенням кредиту у встановлений кредитним договором строк.
Разом з тим матеріали справи не містять доказів вчинення позичальником, тобто відповідачем будь-яких дій, спрямованих на продовження строку кредитування.
Водночас положення кредитного договору щодо автоматичної пролонгації строку кредитування за умови непогашення кредиту є суперечливими.
За таких обставин заборгованість за процентами за користування кредитом мала бути нарахована за період з 05.12.2021 року по 02.01.2022 року включно, тобто протягом 29 календарних днів, що за підрахунками суду становить 2204 грн (4000,00 / 100 х 1,90% х 29) і підлягає до стягнення.
В задоволенні решти позовних вимог про стягнення відсотків слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю (нараховані поза межами строку кредитування).
За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за Кредитним договором №756182 від 05 грудня 2021 року у розмірі 6204 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) – 4000 грн та заборгованості за відсотками – 2204 грн. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позовна заява подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору.
При звернені до суду позивачем ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», сплачено 2662 грн 40 коп. судового збору.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2063 грн 63 коп. (6204 грн х 100 : 8004 грн = 77,51%, 2662 грн 40 коп. х 77,51% = 2063 грн 63 коп.).
Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.
На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав відповідні докази.
Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною 1 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 13000 грн, суд зазначає, що у договорі про надання правничої допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.
Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, факт часткового задоволення позовних вимог, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який відповідає критерію співмірності, розумності та справедливості становить 5000 грн.
Проте відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог (77,51%), сума витрат на професійну правничу допомогу, яка була б пропорційна задоволеним позовним вимогам та яка підлягає стягненню з відповідача становить 3875 грн 50 коп. (5000 грн х 77,51%).
Керуючись ст. ст.13, 259, 263-265, 279, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. №12, нежитлове приміщення 1008, код ЄДРПОУ 44002941) в рахунок відшкодування заборгованості за Кредитним договором №756182 від 05 грудня 2021 року у розмірі 6204 (шість тисяч двісті чотири) грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) – 4000 грн та заборгованості за відсотками – 2204 грн. 
В останній частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу, у розмірі 3875 грн 50 коп. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2063 грн 63 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. 
Копію судового рішення надіслати відповідачу ОСОБА_1 протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Повний текст заочного рішення складено 17.08.2026 року.

Суддя І.П. Сябренко