Окнянський районний суд Одеської області 

Справа № 506/382/26
Провадження № 2/506/308/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

20.07.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л. 
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 53591,28 грн., 
В С Т А Н О В И В:

30.04.2026 року до суду надійшла позовна заява по даній справі через систему «Електронний суд». 
Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2026 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Так, за штатним розписом в Окнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена, у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а також суддя Чеботаренко О.Л. була відключена, у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 29.04.2026 року по 04.05.2026 року. 
Тому після виходу судді Чеботаренко О.Л. з лікарняного, а саме 05.05.2026 року, проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю Чеботаренко О.Л.
21.05.2026 року до суду надійшла відповідь на запит суду, щодо місця проживання (перебування) відповідача по справі.
Ухвалою від 21.05.2026 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 16.07.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту позивача (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1576-4522 (далі в тексті – кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 12000 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період – 28 днів, комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту, промо-ставка – 0,9% в день, знижена відсоткова ставка – 1% на день, стандартна відсоткова ставка – 1% в день.
Також Додатковою угодою №1 від 13.08.2025 року до вказаного договору, сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 13200 грн.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив умови кредитного договору і не повернув кредит, а також не виконав інші свої грошові зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого станом на 02.03.2026 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 53591,28 грн, з них: заборгованість за кредитом – 13200 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 25811,28 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України – 12600 грн, заборгованість по комісії – 1980 грн. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у долученому до позовної заяви клопотанні просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи /а.с.13/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою «Укрпошти» «адресат відсутній» /а.с.80/. 
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. 
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. 
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). 
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). 
Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
16.07.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1576-4522 продукту «MiniKasa», в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 12000 грн. в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, строком на 365 календарних днів, з датою повернення кредиту – 15.07.2026 року /а.с.15-20/. 
Згідно з п.3.1 вказаного договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». 
Згідно з п.4.10 кредитного договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою: 
- 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору;
- 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується в період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї з зазначених дат, яка настане раніше).
Промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 0.90% за кожен день користування Кредитом протягом перших 28 календарних днів першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця. Позичальнику протягом вказаної у цьому абзаці кількості календарних днів першого Базового періоду надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Промо-ставкою. Якщо Позичальнику протягом певного періоду була надана можливість сплати процентів за користуванням Кредитом за Промо-ставкою, з наступного для після завершення вказаного періоду проценти за користування Кредитом нараховуються Позичальнику до сплати за Пільговою процентною ставкою (якщо Позичальник згідно пунктів 10.1 та 10.2 цього Договору має можливість сплати процентів за користування Кредитом за Пільговою процентною ставкою), та/або за Зниженою процентною ставкою (якщо Позичальник згідно пунктів 10.1 та 10.3 цього Договору має можливість сплати процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою) (п.10.1 кредитного договору).
Знижена процентна ставка становить 1% за кожен день користування Кредитом до 180 дня користування Кредитом (включно), яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом за умови своєчасного і належного виконання Позичальником умов Договору щодо оплати Кредиту та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору (п.10.1 кредитного договору).
Комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого Кредиту. Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит також належить до Комісії за видачу кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування Комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними Додатковими угодами до цього Договору, якими Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів. Якщо у відповідній Додатковій угоді до цього Договору, якою Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, зазначено, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит становить 0%, вказане означає, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит на підставі такої Додаткової угоди до цього Договору є відсутньою. (п.4.11 Кредитного договору).
Базовий період відповідно до п.4.8 Кредитного договору, складає 28 календарних днів. 
Згідно з п.4.6 Договору, Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п.4.1 цього Договору (12000 грн.) на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. 
У розділі 13 Кредитного договору «Реквізити сторін», відповідач зазначила номер особистого електронного платіжного засобу – НОМЕР_1 . 
Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», 16.07.2025 року на підставі кредитного договору №1576-4522 від 16.07.2026 року, відповідачу видано кредит в сумі 12000 грн. шляхом перерахування на картку № НОМЕР_1 за допомогою системи EasyPay, платіж №1640919138 /а.с.52/. 
За повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», кошти від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів EasyPay на підставі договору №02/06/2020 від 01.06.2020 року по наведеним в таблиці платежам, в тому числі за платежем №1640919138 за кредитним договором №1576-4522 від 16.07.2026 року в сумі 12000 грн. були перераховані на картку № НОМЕР_2 /а.с.48/. 
Відповідно до п.4.9 кредитного договору, сплату процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше дат, які є останніми днями відповідних Базових періодів шляхом здійснення безготівкового переказу суми, що дорівнює Обов`язковому платежу, на банківський рахунок Кредитодавця.
П.5.1 кредитного договору встановлено обов`язок Позичальника повернути отриманий кредит в останній календарний день строку кредитування, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця в порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця.
Крім того, 13.08.2025 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1576-4522 в електронній формі /а.с.50-51/, згідно з п.1 якої Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на момент укладення цієї Додаткової угоди:
- сума кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди становить 0 грн (заборгованість за отриманим кредитом);
- сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредиту становить 0 грн;
- сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу кредиту становить 0 грн.
Згідно з п.2 Додаткової угоди, Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у кредит за Договором та продовження строку кредитування/строку дії Договору.
Так, згідно з п.2.1 Додаткової угоди, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 13200 грн.
Сторони домовились продовжити строк кредитування до 365 днів з дати укладення цієї Додаткової угоди. З урахуванням цього, строк кредитування становить 393 дні (п.2.11 Додаткової угоди).
Згідно з п.2.13 Додаткової угоди, Додаткові грошові кошти за цією Додатковою угодою надаються Позичальнику шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника, шляхом використання вказаних Позичальником у цій Додатковій угоді реквізитів електронного платіжного засобу.
У п.11 «Реквізити Сторін» вказано номер електронного платіжного засобу відповідача № НОМЕР_3 .
Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», 13.08.2025 року на підставі додаткової угоди до кредитного договору №1576-4522, відповідачу видано кредит в сумі 13200 грн. шляхом перерахування на картку № НОМЕР_3 за допомогою системи EasyPay, платіж №1656242887 /а.с.52/. 
За повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», кошти від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів EasyPay на підставі договору №02/06/2020 від 01.06.2020 року по наведеним в таблиці платежам, в тому числі за платежем №1656242887 за кредитним договором №1576-4522 в сумі 13200 грн. були перераховані на картку № НОМЕР_4 /зворот а.с.48/. 
Відповідно до п.5.1 Додаткової угоди, Позичальник зобов`язаний здійснити повернення суми кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту відповідно до умов Договору.
Згідно розрахунку заборгованості, 12.08.2025 року відповідач повністю погасила заборгованість за первісним договором. Починаючи з моменту укладення додаткової угоди, а саме 13.08.2025 року відповідачу нараховано основний борг та комісію за надання кредиту згідно додаткової угоди. Після укладення додаткової угоди відповідач не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості та станом на 02.03.2026 року розмір заборгованості, на думку позивача, склав 53591,28 грн, з них: основний борг – 13200 грн., заборгованість за відсотками – 25811,28 грн., заборгованість за комісією – 1980 грн, заборгованість за відсотками згідно ст.625 ЦК України – 12600 грн /а.с.53-56/. 
05.03.2026 року позивачем на адресу відповідача надіслана вимога про дострокове повернення кредиту /а.с.57/.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.4.9, 5.1 Кредитного договору, п.5.1 Додаткової угоди, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. 
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. 
Таким чином, оскільки відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання в строки, передбачені договором, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією підлягає задоволенню.
Що стосується вимог про стягнення заборгованості за відсотками на підставі ст.625 ЦК України в сумі 12600 грн, слід зазначити наступне.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, згідно з п.8.2 кредитного договору, у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитом та/або Комісії за видачу Кредиту та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 401500 процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування Кредитом та/або суму простроченої Комісії за видачу Кредиту, та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів та/або суму неповернутого Кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотки від неповернутої Позичальником суми Кредиту. Кредитодавець не нараховує проценти річних відповідно до цього пункту Договору на суму заборгованості, яка є меншою ніж 100 (сто) гривень 00 копійок. Сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту Договору та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі Договору, не може перевищувати половини суми Кредиту, одержаної Позичальником від Кредитодавця за цим Договором, з урахуванням додаткових грошових коштів, одержаних Позичальником від Кредитодавця на підставі укладених додаткових угод до цього Договору, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін.
При цьому, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а позивачем нараховано відсотки згідно ч.2 ст.625 ЦК України за невиконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором саме в цей період, то суд вважає, що 12600 грн підлягають списанню кредитодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому підстави для стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання, нарахованих на підставі ст.625 ЦК України відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 40991,28 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту – 13200 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 25811,28 грн, заборгованість за комісією за видачу кредиту – 1980 грн.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено частково (на 76,49%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2036,47 грн (2662,40 грн *76,49%).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначають лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.
У пункті 268 рішення від 23 січня 2014 року у справі «East / West Alliance Limited» проти України» за заявою № 19336/04 ЄСПЛ також нагадав, що згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.
Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.
Судом встановлено, що 08.04.2026 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (Клієнт) уклало з Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ БАЛАНС», в особі керуючого партнера, адвоката Глуховецького Олександра Степановича Договір про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого Клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист, без обмежень здійснювати представництво інтересів Клієнта та надавати інші види правничої допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та іншим чинним законодавством, а Клієнт зобов`язується оплатити Виконавцю гонорар (винагороду) за надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (на умовах окремих правочинів до цього Договору) /а.с.58-59, 61/.
Відповідно до п.4.2 договору, оплата за наданим договором здійснюється на підставі отриманих Клієнтом рахунків.
Розмір гонорару за підготовку позовних заяв є фіксованим та складає 5000 грн за одну позовну заяву та включає в себе податкові зобов`язання, які сплачуються Адвокатським об`єднанням при отриманні такого гонорару (п.4.3 договору).
Оплата гонорару за підготовку позовних заяв здійснюється Клієнтом у розмірі фактично компенсованих Клієнту витрат на професійну правничу допомогу не пізніше 6 місяців з дати надходження сум такої компенсації на рахунок Клієнта (п.4.5 договору).
За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується Сторонами не пізніше 5 днів з моменту оплати Клієнтом гонорару (п.4.6 договору).
В подальшому, 28.04.2026 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 08.04.2026 року, за умовами якої Сторони дійшли згоди про зміну п.4.3 Договору, який викладено в наступній редакції: «Розмір гонорару (винагороди) за підготовку позовних заяв є фіксованим та складає 10000 грн за одну позовну заяву та включає в себе податкові зобов`язання, які сплачуються Адвокатським об`єднанням при отриманні такого гонорару» /зворот а.с.59/.
Згідно Рахунку-фактури №Р-0003385, вартість наданих послуг по наданню професійної правничої допомоги, а саме за підготовку позовної заяви складає 10000 грн /а.с.62/.
При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або тільки має бути сплачено. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.09.2021 року по справі №178/1522/18.
Вищевказані витрати суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, матеріалами справи доведено розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн, які підлягають розподілу між сторонами.
Так як позов задоволено частково (на 76,49%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати позивача на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 7649 грн (10000 грн * 76,49%).
З урахуванням зазначеного, загальний розмір судових витрат, який підлягає стягненню з відповідача, складає 9685,47 грн, з них: судові витрати по сплаті судового збору - 2036,47 грн, витрати на професійну правничу допомогу – 7649 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 53591,28 грн задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1576-4522 продукту «MiniKasa» від 16.07.2025 року в сумі 40991,28 грн (з них: заборгованість за тілом кредиту – 13200 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 25811,28 грн, заборгованість за комісією за видачу кредиту – 1980 грн). 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" понесені судові витрати в сумі 9685,47 грн (з них: судові витрати по сплаті судового збору - 2036,47 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу – 7649 грн).
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Повне судове рішення складено 24.07.2026 року.

Суддя | О. Л. Чеботаренко