Єдиний унікальний номер 205/5973/26
Номер провадження3/205/1748/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2026     м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ААД №741138 від 20.04.2026 ОСОБА_1 28.02.2026 о 21:53 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро вул. Набережна Заводська, 30, у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку було проведено в закладі охорони здоров`я КП «ДБКЛПД» ДОР», результат огляду – висновок лікаря №525 від 15.03.2026. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП.
До протоколу долучено рапорт інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про те, шо 01.03.2026 близько 21:53 за адресою: м. Дніпро вул. Набережна Заводська, 30, було зупинено транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, водій пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі КП «ДБКЛПД» ДОР». Згідно висновку №525 від 15.03.2026 останній перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Також до протоколу долучено висновок КП «ДБКЛПД» ДОР» №525 від 15.03.2026, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння; картку обліку адміністративного правопорушення про притягнення 28.10.2025 Шевченківським районним судом міста Дніпра ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що, ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, встановив, що у протоколі зазначено адресу, за якої він ніколи не мешкав: АДРЕСА_2 , та виклик для складення протоколу він також не отримував, бо не мешкає за вказаною адресою. Суду повідомив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Просив закрити провадження у справі за відсутністю доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, зауважив, що матеріали не містять відеозапису, який обов`язково повинен бути вестися працівниками поліції.
Дослідивши протокол та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог п.1, п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.
Частиною 2 встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Суд звертає увагу на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою не долучено жодного належного та допустимого доказу на доведення керування транспортним засобом ОСОБА_1 . 
Так, з усіх долучених до протоколу матеріалів факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначені у протоколі час та місці зафіксований лише у рапорті інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Жодних пояснень або інших належних доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом вказаною особою перед його зупиненням суду не надано. 
08.07.2026 Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на запит суду надано відповідь про відсутність відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів, створених працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №741138 від 20.04.2026 відносно ОСОБА_1 .
Наявний в матеріалах справи висновок медичного закладу підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння 28.02.2026, проте не доводить факт керування ним транспортним засобом у такому стані.
Щодо наявного в матеріалах справи рапорту працівника патрульної поліції, суд вважає, що він не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки працівник поліції є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин (постанова Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №524/4668/17).
Інших доказів на підтвердження суб`єктивної та об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, на підставі яких суд мав би можливість встановити наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а також інші факти, які мають істотне значення для з`ясування усіх обставин справи для правильного її вирішення, суду не надано.
Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Враховуючи відсутність у даній справі належних та беззаперечних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , беручи до уваги відсутність у суду права відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є недоведеним, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.7, 38, ч. 3 ст.126, ст.247, 251, 280 КУпАП 

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя            М.М.Дахно