Справа № 529/215/26
Провадження № 2/529/369/26
РІШЕННЯ
іменем України

16 липня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді - Петренко Л.Є.
секретаря - Звягольської В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:
Представник позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" - Король В.А. 16.03.2026 звернувся з позовною заявою до Диканського районного суду Полтавської області, яка сформована в системі "Електронний суд" та просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позову вказав, що 16.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 35985-07/2025 у формі електронного документа з використанням електронного цифрового підпису. 
25.11.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №25112025. У подальшому до договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає за ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, ТОВ “ФК “ЄАПБ” набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 18 810 грн., які складаються з суми 4 500 грн заборгованості за основною сумою боргу, 4 860 грн суми заборгованості відсотками, 9 000 грн. заборгованості за штрафами та 450 грн. комісії за видачу кредиту, які і просить представник позивача стягнути з останньої на його користь, а також понесені судові витрати.
20.03.2026 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.  
03.04.2026 представником відповідачки ОСОБА_1 – адвокатом Калафутою Д.В. подано до суду відзив на позов у якому зазначає, що позовні вимоги сторона відповідача не визнає, у задоволенні позові просить відмовити повністю. Окрім іншого вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував, що саме відповідач здійснювала дії, спрямовані на укладення договору. Також звертає увагу на те, що кредитний договір та додаток до нього підписані електронним ідентифікатором Y941, тоді як паспорт кредиту та заява-анкета мають інший ідентифікатор – НОМЕР_1 . Також представниця відповідачки зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджували перерахування грошових коштів саме відповідачці та їх фактичне зарахування на її рахунок. 
09.04.2026 представником позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» подано до суду відповідь на відзив, яка сформована в системі «Електронний суд», у якій окрім іншого зазначено про те, що кредитний договір, укладений 16.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачкою ОСОБА_2 укладено з дотриманням вимог чинного законодавства, яке регулює укладення електронних кредитних договорів. Заміна кредитора відбулась також належним чином. 
16.04.2026 представницею відповідачки ОСОБА_1 – адвокатом Калафутою Д.В. подано до суду заперечення на позов, сформоване в системі «Електронний суд» у якому сторона відповідача загалом зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Крім цього, просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу.
20.04.2026 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та представниці відповідачки про витребування доказів.
19.05.2026 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та витребувано у ТОВ «Стра Файненс Груп» докази по справі.
26.05.2026 надійшли документи на виконання ухвали суду про витребування доказів з АТ КБ «РайффайзенБанк».
15.07.2025 до суду електронною поштою на виконання ухвали суду про витребування доказів ТОВ «Стар Файненс Груп» надіслало документи по справі. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві та у відповіді на позов вказує про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представницею відповідачки ОСОБА_1 – адвокатом Калафутою Д.В. подано до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та відсутність самої відповідачки. Проти задоволення позовних вимог заперечують.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
08.03.2020 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір № 35985-07/2025, згідно умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» надало ОСОБА_1 кредит на суму 4 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 120 днів, з відсотковою ставкою 0,9 % вдень на залишок заборгованості, а також зі сплатою комісії за видачу кредиту в сумі 450 грн. (а.с.6-11)
Кредит надається клієнту у безготівковій формі і національній валюті та рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 протягом одного робочого дня. Кредит вважаться наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. 
Вказаний кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором Y941.
Згідно довідки ТОВ «Стар Файненс Груп» на виконання кредитного договору кредитодавцем ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» платежу на суму 4 500 грн. маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 804817476, призначення платежу : зарахування 4 500 грн. на картку НОМЕР_2 (а.с.16).
25.11.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25112025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 20-24).
Із п.1.2. вищезазначеного договору вбачається, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 35985-07/2025 в сумі 18 81 грн., з яких 4 500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4 860 грн. заборгованість за відсотками, 9 000 грн. заборгованість за штрафом, 450 комісії за видачу кредиту (а.с.27).
Відповідно до довідки АТ «Райффайзенбанк» від 01.05.2026 банківської картки № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 не знайдено (а.с.123).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач повинен довести не лише факт укладення договору, а й факт реального надання кредитних коштів позичальнику.
Сам по собі електронний договір, витяг із реєстру боржників або розрахунок заборгованості не доводять факту фактичного отримання відповідачем коштів.
Крім того згідно розрахунку заборгованості відповідачка жодного платежу не вносила.
Наданий позивачем лист платіжного сервісу не підтверджує у належний спосіб факту зарахування кредитних коштів саме відповідачці.
Витребувані судом докази не підтвердили факту зарахування кредитних коштів в розмірі 4 500 грн на картковий рахунок НОМЕР_2 , який би належав відповідачці та відповідно отримання таких відповідачкою ОСОБА_3 . 
Інших належних та допустимих доказів зарахування кредитних коштів відповідачу, зокрема банківських виписок, платіжних доручень, довідок банку щодо зарахування коштів на рахунок відповідача, позивачем до суду не подано.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд також враховує, що витяги з реєстрів боржників та договори факторингу можуть підтверджувати факт переходу права вимоги, однак вони не замінюють доказів виникнення самого грошового зобов`язання та доказів реального надання кредитних коштів первісним кредитором.
Тобто новий кредитор набуває лише ті права, які належали первісному кредитору, і в тому обсязі, який існував на момент переходу права вимоги. Якщо факт надання коштів первісним кредитором належно не доведений, то сам лише договір факторингу не створює для відповідача обов`язку сплатити заявлену суму.
Оскільки позивач не довів факт отримання відповідачем кредитних коштів, а витребувані судом докази такі обставини не підтвердили, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.
Таким чином позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Що стосується понесених судових витрат, суд зазначає наступне.
Представниця відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Калафута Д.В. просить суд стягнути з позивача понесені відповідачкою ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 
Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
До того ж у додатковій постанові КГС ВС від 30.08.2023 № 911/3586/21 Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
На підтвердження факту отримання відповідачкою ОСОБА_4 послуг адвоката та понесення нею витрат, її представником – адвокатом Калафутою Д.В. подано копії: договору про надання правової допомоги № DK-2026/044, акт прийму-передачі до договору № DK-2026/044 від 24.03.2026 про надання правової допомоги від 01.04.2026, ордер та квитанції до прибуткового касового ордера № 161/04-26 від 01.04.2026.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності справи, юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, однак сторони участі в розгляд справи не приймали, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію співрозмірності витрат на правничу допомогу з розміром позовних вимог, а також враховуючи те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені витрати на професійну правничу допомогу, дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу професійну допомогу, яка заявлена до відшкодування представником позивача до 4 000 грн.
Керуючись статтями 76-81, 141, 258-259, 354-355 ЦПК України, суд,

ухвалив:
Відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, IBAN НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча Л.Є. Петренко