ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/10736/24 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., 
суддів: Кузьменка В.В., Файдюка В.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року (головуючий суддя в 1-й інстанції - Непочатих В.О.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 974030124620 від 03.07.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у встановленні позивачу надбавки за особливі заслуги померлого годувальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату надбавки за особливі заслуги померлого годувальника відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».
В обґрунтування позову зазначилає, що відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» у разі смерті особи, яка мала право на пенсію за особливі заслуги відповідно до статті 1 Закону, непрацездатні члени сім`ї померлого, мають право на встановлення надбавки до пенсії.
Однак, відповідачем протиправно, при призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника, не були встановлені надбавки до пенсії за особливі заслуги, які за життя мав її чоловік, як депутат чотирьох скликань.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 974030124620 від 03.07.2024 про відмову у встановленні ОСОБА_1 надбавки за особливі заслуги померлого годувальника ОСОБА_2 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 надбавки за особливі заслуги померлого годувальника ОСОБА_2 відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 01.06.2000 № 1767-ІІІ у разі смерті особи, яка мала право на пенсію за особливі заслуги відповідно до статті 1 Закону, непрацездатні члени сім`ї померлого, мають право на встановлення надбавки до пенсії.
Проте, змінами від 29.05.2023 № 3113-ІХ до Закону № 1767-ІІІ переліком надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із Законом не передбачена надбавка депутата чотирьох скликань. 
Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.07.2024 № 974030124620 про відмову позивачу у перерахунку пенсії є правомірним.
Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області, тому суд першої інстанції безпідставно зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії позивачу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали справи №620/10736/24 з Чернігівського окружного адміністративного суду.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження, строк розгляду справи продовжено.
Рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2026 року вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебувають у провадженні судді Кучми А.Ю., через тривалу відсутність судді у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2026 року справу №620/10736/24 прийнято до провадження судді-доповідача Компанієць І.Д.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 20.05.2024 отримує пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону №1058. (а.с. 54-55).
Відповідно до витягу з додатку до розпорядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 27.04.2016 № 233 ОСОБА_2 з 23.03.2016 було встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною за віком. До призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено надбавку згідно Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» в розмірі 20% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність (а.с. 49).
26.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою щодо встановлення надбавки за особливі заслуги перед Україною за померлого годувальника ОСОБА_2 , як депутата районної ради чотирьох скликань, відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (а.с. 51-52).
За принципом екстериторіальності, заява позивача опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.07.2024 № 974030124620 позивачу відмовлено у встановленні надбавки (а.с. 10).
В рішенні зазначено, що змінами, внесеними Законом від 29.05.2023 № 3113-ІХ до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» в переліку надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із Законом, не передбачена надбавка депутата чотирьох скликань.
Листом від 05.07.2024 № 2500-0208-8/47413 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача про відмову у встановленні надбавки (а.с. 9).
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що на момент набуття права на пенсію ОСОБА_2 отримував підвищення до пенсії за особливі заслуги перед Україною з 23.03.2016 на підставі п.7 ч.1 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», оскільки був депутатом чотирьох і більше скликань районних рад, а тому мав право на встановлену добавку до пенсії, за особливі заслуги перед Україною.
Враховуючи, що позивачу призначено пенсію у разі втрати годувальника ОСОБА_2 , якому призначено надбавку до пенсії за особливі заслуги перед Україною відповідно до Закону № 1767-ІІІ, позивач має право відповідно до статті 6 цього Закону на встановлення надбавки до пенсії у відповідному розмірі до пенсії померлого годувальника, що була йому встановлена у 2016 році.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
На підставі пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-ІІІ (далі - Закон № 1767-ІІІ), в редакції, яка була чинною на час призначення пенсії ОСОБА_2 (23.03.2016), пенсії за особливі заслуги перед Україною (далі - пенсії за особливі заслуги) встановлюються громадянам України - депутатам - всього чотирьох і більше скликань Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад, районних, районних у містах, міських рад міст обласного значення в Україні та в колишній Українській РСР.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1767-ІІІ особам, зазначеним у пунктах 2, 6-8 статті 1 цього Закону, пенсії за особливі заслуги встановлюються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері пенсійного забезпечення, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.
Згідно зі статтею 4 Закону №1767-ІІІ пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам, зазначеним у статті 1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років відповідно до закону.
Як визначено абзацом четвертим частини першої статті 5 Закону № 1767-ІІІ пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: від 20 до 25 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 6 і 7 статті 1 цього Закону.
На підставі частини третьої статті 5 Закону № 1767-ІІІ пенсія за особливі заслуги призначається з дня звернення за встановленням пенсії, але не раніше дати набрання чинності положеннями Закону, що встановлює право на таку пенсію. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про порушення клопотання про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами.
Відповідно до статті 6 Закону №1767-ІІІ у разі смерті особи, яка мала право на пенсію за особливі заслуги відповідно до статті 1 цього Закону, непрацездатні члени сім`ї померлого, зазначені в статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мають право на встановлення надбавки до пенсії у таких розмірах: за наявності одного непрацездатного члена сім`ї - 70 відсотків, двох і більше - 90 відсотків надбавки до пенсії померлого годувальника або надбавки до пенсії, що могла бути йому встановлена.
Схема визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону №1767-ІІІ визначена наказом Міністерства соціальної політики України від 27.12.2017 № 2054, відповідно до якої особам, що є депутатами чотирьох і більше скликань районних, районних у містах рад міст обласного значення в Україні та в колишній Українській РСР, встановлюється надбавка в розмірі 20 %.
Як свідчать матеріали справи ОСОБА_2 з 23.03.2016 було встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною за віком, встановлено надбавку згідно з Законом №1767-ІІІ в розмірі 20% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.
Позивач ОСОБА_1 з 20.05.2024 отримує пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону №1058. 
Законом України «Про внесення змін до законів України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» та «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» стосовно борців за незалежність України у XX столітті та деяких інших осіб» № 3113-IX від 29.05.2023 (далі - Закон № 3113-IX) оновлено перелік категорій осіб, які мають право на надбавку за особливі заслуги перед Україною та виключено право на пенсію за особливі заслуги громадянам України, депутатам - всього чотирьох і більше скликань Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад, районних, районних у містах, міських рад міст обласного значення в Україні та в колишній Українській РСР.
Водночас пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3113-ІХ, встановлено, що особам, на яких не поширюється дія цього Закону, але яким до дня набрання ним чинності призначена пенсія за особливі заслуги перед Україною, виплата такої пенсії здійснюється на умовах, встановлених Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», до набрання чинності цим Законом.
Тобто, за особами, яким до дня набрання чинності Законом № 3113-IX була призначена пенсія за особливі заслуги перед Україною, право на отримання такої пенсії збереглося на умовах, встановлених Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», до набрання чинності Законом № 3113-IX.
Як свідчать матеріали справи ОСОБА_2 з 23.03.2016 отримував підвищення до пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 20% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність на підставі п.7 ст.1 Закону №1767-ІІІ, оскільки був депутатом чотирьох і більше скликань районних рад, тобто право на отримання пенсії за особливі заслуги перед Україною ОСОБА_2 реалізував до набрання чинності Законом № 3113-IX.
Враховуючи, що ОСОБА_1 призначено пенсію у разі втрати годувальника ОСОБА_2 , який за життя отримував надбавку до пенсії за особливі заслуги перед Україною відповідно до Закону № 1767-ІІІ, тому згідно зі статтею Закону №1767-ІІ позивач, як непрацездатний член сім`ї померлого чоловіка, який мав право на пенсію за особливі заслуги відповідно до статті 1 Закону № 1767-ІІІ, має право на встановлення надбавки до пенсії у відповідному розмірі до пенсії померлого годувальника.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправним і скасування рішення відповідача № 974030124620 від 03.07.2024.
Щодо доводів апелянта, про відсутність підстав для покладання обов`язку перерахунку пенсії позивача на ГУ ПФУ в Донецькій області, з огляду на перебування позивача на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у перерахунку.
Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням надбавки за особливі заслуги померлого годувальника ОСОБА_2 відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року у справі №620/10736/24 залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року у справі №620/10736/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 22 липня 2026 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 22 липня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді В.В. Кузьменко

В.В. Файдюк