Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/1003/26
Провадження № 2/542/693/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

19 травня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (надалі також – позивач, ТОВ «Кошельок») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення грошових коштів за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3334212203-544397 від 13 грудня 2021 року в розмірі 6214 грн 10 коп. що складається із заборгованості за сумою кредиту – 2085 грн 20 коп., заборгованості за відсотками за користування позикою – 4128 грн 90 коп.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 травня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали, суд частково задовольнив клопотання позивача та витребував у АТ КБ «Приват Банк» інформацію щодо випуску банківської картки № НОМЕР_1 та відкриття під неї відповідного банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період із 12 грудня 2021 року по 14 грудня 2021 року (а.с. 41-42).
Витребувана судом інформація надійшла до суду 24 червня 2026 року (а.с. 49-50).
Ухвалою суду від 20 липня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 13 грудня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 було укладено договір № 3334212203-544397 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок».
Договір про надання коштів у позику укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію», що був надісланий на номер її мобільного телефону. 
Відповідно до умов договору ТОВ «Кошельок» надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі.
Згідно з умовами договору ТОВ «Кошельок» надало відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту – 4000 грн 00 коп.; початковий строк кредитування - 14 днів; дисконтна відсоткова ставка - 0,01% на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період); базова процентна ставка - 2.2% на добу.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказала в особистому кабінеті.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути із ОСОБА_1  загальну суму заборгованості в розмірі 6214 грн 10 коп., що складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2085 грн 20 коп. та заборгованості за відсотками за користування позикою в розмірі 4128 грн 90 коп.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 46), клопотань про відкладення не насилав, про причини неявки не повідомляв, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 8).
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала.
Відповідно до інформації Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 22 травня 2026 року № 102/02.14.3-38, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40).
Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 20 липня 2026 року, яка направлялась разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження від 25 травня 2026 року у справі на зареєстровану адресу ОСОБА_1 , були отримані останньою 02 червня 2026 року (а.с. 48).
Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
Відповідно до змісту пункту 1 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.
В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25 травня 2026 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористалась.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Оскільки, судова повістка є врученою відповідачу та враховуючи неподання нею відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 13 грудня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3334212203-544397 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі також – договір), який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 27-зі звороту-30).
Відповідно до пункту 1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 4000.00 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.
Згідно з пунктом 1.3.3. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду.
Відповідно до пункту 1.4. договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 3.4., 3.5., 3.6. цього договору.
Згідно з пунктом 2.1. договору кредит надається строком на 14 днів, (далі – «Лояльний період») початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця.
Відповідно до пункту 2.2. договору сторони погодили, що встановлений в п. 2.1 договору строк Лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом.
Згідно з пунктом 2.4. договору кредит надається позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заявці.
Відповідно до пункту 3.5. договору зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,85 розповсюджуються на весь період користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 2.1 договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.3.3. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування.
Відповідно до пункту 3.7. зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду.
Відповідно до пункту 6.1. договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства Украі?ни.
Судом встановлено, що ТОВ «Кошельок» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, і відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом.
Також, електронним підписом ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 27).
Підписавши 13 грудня 2021 року кредитний договір № 3334212203-544397, ОСОБА_1  взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним.
Встановлено, що факт отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується повідомленням XPAY Group LLC, в якому зазначено, що 13 грудня 2021 року через платіжну систему XPAY Group LLC було проведено успішне зарахування на карту клієнта. Дані про транзакцію: дата проведення операції 13-12-2021 11:38:26; сума операції 4000.00 грн; номер карти НОМЕР_3 ; оrder ID транзакції 47549511; опис замовлення: видача кредитних коштів, договор займа № 3334212203-544397 (а.с. 21).
Відповідно до інформації АТ КБ «Приват Банк», наданої на виконання ухвали суду від 25 травня 2026 року, зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 ). Крім цього, повідомлено, що по рахунку № НОМЕР_1 було зарахування коштів на суму 4000 грн за період 12.12.2021-14.12.2021 (а.с. 49-50).
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 3334212203-544397 від 13 грудня 2021 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, залишок заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Кошельок» відповідно до кредитного договору становив 6214 грн 10 коп. що складається із залишку заборгованості за кредитом – 2085 грн 20 коп., залишку заборгованості за відсотками – 4128 грн 90 коп. Із наданого розрахунку встановлено, що відповідачем було сплачено суму заборгованості за кредитом у розмірі 1920 грн 00 коп., із них: 1914 грн 80 коп. – сплачено за кредитом, 5 грн 20 коп. – сплачено за відсотками (а.с. 25-26).
Таким чином, ТОВ «Кошельок» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надало ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору № 3334212203-544397 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 13 грудня 2021 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 6214 грн 10 коп.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що 13 грудня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3334212203-544397 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 4000 грн 00 коп. строком на 14 днів, зі сплатою відсотків – 2,20% в день.
Відповідно до повідомлення XPAY Group LLC про перерахування суми кредиту (а.с. 21) грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача.
Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «Приват Банк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 25 травня 2026 року (а.с. 49-50).
Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не спростований.
Відповідно до пункту 3.7 строк договору продовжено на 90 днів після закінчення Лояльного періоду.
Отже, строк користування наданим кредитом, який становив 14 днів, тобто з 13 грудня 2021 року по 26 грудня 2026 року, був пролонгований ще на 90 днів, до 26 березня 2022 року.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3334212203-544397 від 13 грудня 2021 року в розмірі 2085 грн 20 коп. та не сплатила заборгованість за відсотками за користування позикою в розмірі 4128 грн 90 коп.
Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не виконує умови кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.
Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляла, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надала, власний розрахунок не надала.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. (а.с. 9).
Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі у розмірі 2662 грн 40 коп. на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок».
Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду витяг з договору про надання правничої (правової) допомоги від 12 лютого 2025 року (а.с. 12), додаток до договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року (а.с. 22), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката гр. Гурського Г.Ю. серії ДН № 5506 від 29 травня 2019 року (а.с. 33), акт № приймання-передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року, що датований 10 квітня 2026 року (а.с. 36).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищенаведеного, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що обсяг наданої позивачу правничої допомоги, є неспівмірним з вартістю послуг, оплачених позивачем.
Надана представником позивача правнича допомога оцінена на 10000 грн 00 коп., що не відповідає рівню складності даної справи та критерію розумності.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зменшити розмір правової допомоги до 2000 грн 00 коп. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити.
Стягнути ізОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (код ЄДРПОУ 40842831, вул. Антонова, 8А, с. Чайки, Бучанський район, Київська область) заборгованість за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3334212203-544397 від 13 грудня 2021 року в загальному розмірі 6214 грн 10 коп. (шість тисяч двісті чотирнадцять гривень десять копійок), що складається із заборгованості за сумою кредиту – 2085 грн 20 коп. (дві тисячі вісімдесят п`ять гривень двадцять копійок), заборгованості за відсотками за користування позикою – 4128 грн 90 коп. (чотири тисячі сто двадцять вісім гривень дев`яносто копійок).
Стягнути ізОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (код ЄДРПОУ 40842831, вул. Антонова, 8А, с. Чайки, Бучанський район, Київська область) витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн 00 коп. (дві тисячі гривень).
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (код ЄДРПОУ 40842831, вул. Антонова, 8А, с. Чайки, Бучанський район, Київська область, 08135;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,АДРЕСА_1 .

Суддя   О.О. Шарова-Айдаєва