справа № 359/3668/25
головуючий у суді І інстанції Муранова-Лесів І.В.
провадження № 22-ц/824/1924/2026
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., 
за участі секретаря судового засідання Івкової Д.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 року
у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, -
в с т а н о в и в :
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про оголошення померлим її чоловіка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 1-3).
Подану заяву обґрунтовано тим, що заявник з 12 вересня 2014 перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 , від якого мають неповнолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 01 червня 2022 року чоловіка заявника було мобілізовано та він направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . 
28 лютого 2023 року ОСОБА_3 зник безвісти під час виконання бойового розпорядження командира 56 ОМБР № 468 ДСК від 27 лютого 2023 року поблизу н.п. Дубово-Василівка та н.п. Берхівка Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу, про що свідчить сповіщення сім`ї. За цим фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. 
Вказує, що оголошення померлим чоловіка є необхідним для отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби, відповідно до п. 2 ст. 16, ст. 16-1, п. 3 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». А також, у зв`язку з тим, що вони з чоловіком зареєстровані за різними адресами, вона не може зареєструвати місце проживання своєї дитини ОСОБА_5 , який народився після зникнення чоловіка.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 .
Оголошено померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, який пропав безвісті 28 лютого 2023 року близько 15:45 поблизу н.п. Дубово-Василівка та н.п. Берхівка Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи немає жодного доказу, який би міг підтвердити факт смерті військовослужбовця.
Вказує, що військовослужбовець пропав безвісти в період дії воєнного стану на території України, за обставин, які виникли в результаті повномасштабної війни російської федерації проти України.
Зазначає, що правовий режим воєнного стану в Україні триває і на теперішній час. У зв`язку з чим, оголосити фізичну особу померлою можливо лише після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій (за загальним правилом) або після спливу шести місяців (у виключних випадках) від дня закінчення воєнних дій.
Скаржник звертає увагу апеляційного суду на те, що в акті службового розслідування є тільки пояснення про те, що був обстріл, і військовослужбовець перестав виходити на зв`язок. 
За висновками службового розслідування встановлено, військовослужбовець зник безвісти під час виконання бойового завдання. Тобто, юридичний факт смерті військовослужбовця не встановлений, оскільки немає можливостей його здійснити встановленим порядком.
Натомість, в акті службового розслідування військової частини та інших доданих документів містяться те, що військовослужбовця вважати зниклим безвісти.
Інших матеріалів, які б могли підтвердити смерть військовослужбовця до матеріалів справи не додано.
Зазначає те, що, враховуючи специфіку статусу військовослужбовця, доказами на підтвердження факту смерті військовослужбовця може бути довідка про загибель, видана командуванням військової частини, колективний акт про настання смерті, складений на місці загибелі та завірений командиром військової частини та ін.
Будь-які з документів до заяви та матеріалів справи не надано, а отже неможливо встановити факт смерті.
Таким чином, у зв`язку з тим, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого дворічного строку чи шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, тому звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним і виключає можливість визнання особи померлою в порядку, передбаченому частиною 2 статті 46 ЦК України.
Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував, що зникла безвісти особа є військовослужбовцем, який вважається зниклим безвісти під час проходження військової служби, а не цивільною особою, яка зникла безвісти, про яку відсутні будь-які відомості в місці останнього проживання, в час, коли в країні оголошено військовий стан.
Зазначає, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення до справи не були залучені всі, ймовірні, заінтересовані особи у справі.
Також судом першої інстанції не досліджувалось питання про наявність інших членів сім`ї (дружини, дітей, утриманців), на права та інтереси яких може вплинути рішення по справі.
Вказує, що судом першої інстанції не встановлено, чи н.п. Дубово-Василівка та н.п. Верхівка Донецької області відносяться до територій, на яких ведуться бойові дії, та чи являються дані території окупованими на теперішній час.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Куксюка А.Л. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Куксюк А.Л. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Від Бориспільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 12 вересня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні (а.с. 17).
У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - на підтвердження чого до заяви долучено копії їх свідоцтв про народження серія НОМЕР_4 , серія НОМЕР_5 , оригінали яких надані суду для огляду (а.с. 18,19)
Згідно із довідкою код 26632654 від 14 червня 2022, виданої ТВО командира військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 01 червня 2022 року (а.с. 20).
Згідно із сповіщенням сім`ї від 28 березня 2023 року № 1/2/419 ІНФОРМАЦІЯ_5 заявнику ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир бойової машини-командир відділення 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_6 , 28 лютого 2023 року близько 15:45 поблизу н.п. Дубово-Василівка та АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу, молодший сержант ОСОБА_3 зник безвісти і його подальша доля наразі невідома. Останнє відоме місце знаходження за координатами GPS НОМЕР_6 (а.с. 21). 
Наведена інформація відповідає відомостям, викладеним у сповіщенні №15 військової частини НОМЕР_1 від 15 березня 2024 року № 1643/155, адресованому начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 22).
Згідно із витягом з журналу ведення бойових дій 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (інвентарний номер 93/13/99дск від 28 лютого 2023 року на виконання завдання - здійснення штурмових дій у напрямку Григорівка, Берхівка, підрозділи 2МБ о 9:00 групи здійснили висування на вихідний рубіж. О 09:15 здійснили висування з вихідного рубежу. Перший загін о 09:16 вийшов на рубіж переходу в атаку. Подальші дії успіху не мали, загін стикнувся з переважаючими силами противника, через неможливість просування у визначеному напрямку закріпився на досягнутому рубежі та перейшов до ведення оборонних дій. Другий штурмовий загін здійснив висування, о 09:16 вийшов на рубіж переходу в атаку. Подальші дії успіху не мали, загін стикнувся з переважаючими силами противника, через неможливість просування у визначеному напрямку закріпився на визначеному рубежі і перейшов до ведення оборонних дій. Під час ведення оборонних дій поніс значні втрати і відійшов на вихідний рубіж. Внаслідок артилерійських обстрілів та безпосереднього контакту з противником під час ведення штурмових дій в районі н.п. Дубово-Василівка та н.п. Берхівка Донецької області зник безвісти військовослужбовець механізованого батальйону - молодший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир бойової машини-командир відділення 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 2 механізованого батальйону (а.с. 24).
Відповідно до витягу з акта службового розслідування, проведеного комісію військової частини НОМЕР_1 , від 20 березня 2023 року причиною зникнення безвісти під час збройного конфлікту командира бойової машини-командир відділення 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 є бойове зіткнення із силами противника в районі н.п. Дубово-Василівка та н.п. Берхівка Донецької області (а.с. 25-41).
Згідно із витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № витягу 20230920-121 від 20 вересня 2023 року, сформованим Міністерством внутрішніх справ України (а.с. 23) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Україна, Львівська область, м. Львів, внесений до реєстру Куп`янським районним відділом поліції ГУ НП в Харківській області №1581 від 07 березня 2023 року (кримінальне провадження № 12023221100000645 від 07 березня 2023 року). Інформація про обставини зникнення безвісти - на території бойових дій (під час воєнних дій).
Листом від 14 травня 2025 року №34.7-зв-3251 Об`єднаний центр з координації пошуку та звільнення військовополонених незаконного позбавлення волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України на запит суду повідомив, що в обліку Об`єднаного центру наявна інформація щодо зникнення військовослужбовця ОСОБА_3 . Відомості щодо місцезнаходження, у т.ч. про утримання в полоні держави-агресора, військовослужбовця ОСОБА_3 до Об`єднаного центру не надходили (а.с. 58).
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 надав свідчення, що разом з ОСОБА_3 проходив військову службу у 1 роті 2 механізованого батальйону 68 бригади. 28 лютого 2023 року отримали наказ: йти в наступ у тил ворогу. Він їхав у машині зі своїм командиром ОСОБА_9 .. Почався бій, ворог вів артилерійський вогонь. Вони втратили зв`язок з групою, у якій був ОСОБА_10 . Хотіли проскочити на машині, але були підбиті, він отримав поранення. Більшість їх групи вважається зниклими безвісти, оскільки бойові дії велися на території, яка з кінця лютого 2023 року є тимчасового окупованою, і обмін тілами не проводився. Він бачив відео, на якому видно, що у полон потрапили лише двоє бійців, як були у подальшому повернуті з полону.

Об`єднаний центр з координації пошуку та звільнення військовополонених незаконного позбавлення волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України листом від 15 квітня 2026 року №34.7-зв-3824 на виконання ухвали апеляційного суду повідомив, що в обліку Об`єднаного центру наявна інформація щодо зникнення військовослужбовця ОСОБА_3 . Відомості щодо місцезнаходження, у т.ч. про утримання в полоні держави-агресора, військовослужбовця ОСОБА_3 до Об`єднаного центру не надходили.
Відповідно до листа Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України від 17 квітня 2026 року на виконання ухвали апеляційного суду повідомив, що відомості щодо перебування ОСОБА_3 у полоні відсутні. Станом на дату надходження ухвали інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного хреста про ОСОБА_3 до НІБ не надходила.

Згідно з листом Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) Міністерства внутрішніх справ України від 17 квітня 2026 року на виконання ухвали апеляційного суду повідомлено, що Управління володіє інформацією про факт безвісного зникнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про нього внесено до Реєстру. Однак на цей час інформація про його фактичне місцезнаходження відсутня. За наявною інформацією, Куп?янським РВП ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування в окремому кримінальному провадженні за частиною 1 статті 115 КК України, у якому досліджуються обставини безвісного зникнення ОСОБА_3 . ОСОБА_3 оголошено в розшук як безвісти зниклого за особливих обставин та відомості щодо його розшуку внесено до відповідного обліку інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». На сьогодні досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_3 які можливо здійснити в умовах збройного конфлікту. На цей час його місцезнаходження не встановлено.
Відповідно до наданого на виконання ухвали апеляційного суду Управлінням з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) Міністерства внутрішніх справ України витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, сформованого 23 квітня 2026 року, до указаного реєстру внесені відомості про ОСОБА_3 ; номер кримінального провадження 12023221100000645; інформація про обставини зникнення: зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій); дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 15 вересня 2023 року.
Згідно з відповіддю Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22 квітня 2026 року, наданою на виконання ухвали апеляційного суду, станом на 21 квітня 2026 року інформації щодо ймовірної долі, у тому числі можливого перебування у полоні або загибелі, військовослужбовця ОСОБА_3 , який 28 лютого 2023 року зник безвісти під час виконання бойового завдання у районі н.п. Дубово-Василівка та н.п. Берхівка Донецької області, до Секретаріату Уповноваженого не надходила.
Листом Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 22 травня 2026 року, наданим на виконання ухвали апеляційного суду, повідомлено, що в інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими, яка використовується Координаційним штабом та іншими уповноваженими органами (безпосередній доступ до згаданої системи родичі мають через Особистий кабінет Координаційного штабу), містяться відомості про смерть ОСОБА_3 згідно з даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян (відповідно до рішення суду у справі № 359/3668/25 про оголошення фізичної особи померлою). З урахуванням відсутності у Координаційному штабі інформації стосовно репатріації з тимчасово окупованої території України тіла загиблого ОСОБА_3 , Координаційним штабом продовжується робота щодо його пошуку. До Координаційного штабу не надходили повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування вказаної особи у полоні, стану її здоров`я та місця утримання.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. 
На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Ці обставини суд встановлює на підставі відповідних доказів, якими можуть бути, зокрема, але не виключно, накази командира військової частини, бойові розпорядження, акти службового розслідування, матеріали кримінального провадження, інформація державних органів та міжнародних інституцій, показання свідків, фото- відеоматеріали тощо.
Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній окремій справі.
ОСОБА_3 вважається зниклим безвісти 28 лютого 2023 року в ході виконання бойового завдання у районі н.п. Дубово-Василівка та н.п. Берхівка Донецької області, що підтверджується доказами, доданими до заяви та витребуваними судом першої та апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
заявник - особа, яка подала заяву про розшук особи, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування;
особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.
Частинами 1-3 статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено, що особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.
Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, - електронна база даних, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання та поширення визначеної цим Законом інформації про осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, їх невпізнані останки, наявність чи відсутність рішення суду про визнання осіб, зниклих безвісти, безвісно відсутніми або оголошення померлими, інформації про видачу нотаріусами свідоцтва про призначення опікуна над майном осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, а також інших даних, що використовуються для забезпечення обліку осіб, зниклих безвісти, з метою їх розшуку.
Частиною 2 статті 17 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено органи, уповноважені на облік осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, а також на виконання інших функцій, пов`язаних з реалізацією цього Закону.
Заявник, а у подальшому суд першої та апеляційної інстанції зверталися до указаних органів, уповноважених на облік осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, із запитами, у відповідь на які надійшли відповіді, з яких вбачається, що 28 лютого 2023 року ОСОБА_3 зник безвісти внаслідок артилерійського обстрілу, відомості щодо його перебування у полоні від держави-агресора відсутні.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сукупність досліджених у цій справі доказів дає підстави для обґрунтованого припущення смерті ОСОБА_3 28 лютого 2023 року, підстави для сумніву у його загибелі відсутні, а тому доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження смерті ОСОБА_3 є необґрунтованими. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого дворічного строку чи шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, тому звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним і виключає можливість визнання особи померлою в порядку, передбаченому частиною 2 статті 46 ЦК України, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до частини 2 статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною 3 статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною 2 статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія, хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
За результатами службового розслідування встановлено, що причиною зникнення безвісти під час збройного конфлікту ОСОБА_3 28 лютого 2023 року є бойове зіткнення із силами противника в районі н.п. Дубово-Василівка та н.п. Берхівка Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Відповідно до пункту 2 «Території активних бойових дій» розділу І «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» від 28 лютого 2025 року № 376 (у редакції станом на час звернення до суду із заявою) (далі - Наказ № 376) визначено, що 
у с. Берхівка Бахмутської міської територіальної громади Донецької області (код UA14020010040033862) тривали активні бойові дії з 24 лютого 2022 року по 27 лютого 2023 року;
у с. Дубово-Василівка Соледарської міської територіальної громади Донецької області (код UA14020090130067996) тривали активні бойові дії з 24 лютого 2022 року по 21 лютого 2023 року.

Таким чином, оскільки днем закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі ОСОБА_3 є 21 та 27 лютого 2023 року, а із заявою про визнання особи загиблою ОСОБА_1 звернулася 31 березня 2025 року, тобто станом на час розгляду справи минуло більше шести місяців від дня закінчення активних бойових дій, тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Дата складення повного судового рішення 06 липня 2026 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська