Справа № 420/35515/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою від 27.10.2025 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою від 03.11.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху, продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви.
На виконання ухвали надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії №155250036581 від 24 вересня 2025 року;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_2 періодів навчання на денній формі навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1990 по 17.07.1991 та з 26.08.1991 по 24.07.1994;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 періоди його навчання на денній формі навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1990 по 17.07.1991 та з 26.08.1991 по 24.07.1994 з нарахуванням і виплатою недоотриманої суми пенсії з 10.04.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не було враховано до страхового (трудового) стажу позивача час його навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова на денній формі навчання, а саме: 1.) навчання Позивача з 01.09.1990 по 17.07.1991 – це період між датою початку навчання Позивача в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова (01.09.1990) та датою його прийняття на посаду підземного електрослюсаря 4 розряду Шахти ім. Артема ВО «Луганськвугілля» (18.07.1991); 2.) навчання Позивача з 26.08.1991 по 24.07.1994 – це період між датою звільнення Позивача з посади підземного електрослюсаря 4 розряду Шахти ім. Артема ВО «Луганськвугілля» (25.08.1991) та датою його прийняття на посаду юриста Українсько-американського сумісного підприємства «Трейс» (25.07.1994). Відповідачі протиправно не зарахували до страхового (трудового) стажу Позивача вказані періоди його навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова, чим порушили право Позивача на отримання пенсії по інвалідності у належному розмірі. Основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Надані Відповідачу диплом Позивача НОМЕР_1 з додатком до нього та архівна довідка Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова № 24-01-2015 від 16.09.2025 року підтверджують час його навчання на денній формі навчання з 01.09.1990 по 30.06.1995, який охоплює спірні періоди з 01.09.1990 по 17.07.1991 та з 26.08.1991 по 24.07.1994. Вказана архівна довідка містить вказівку щодо відмінного написання в паспорті та дипломі імені однієї й тієї ж особи, якою є саме Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – згідно паспорту та ОСОБА_3 – згідно диплому. Позивач звертає увагу суду, що диплом видавався у 1995 році на підставі наданих документів того часу, а паспорт (ІД-картка) громадянина України № НОМЕР_2 Позивач отримав пізніше 12.09.2024 (Додаток 10), тому це сприяло розбіжності у перекладі та написанні імені Позивача. Однак, учбовий заклад підтвердив, що саме Позивач навчався у період з вересня 1990 року по червень 1995 року на денній формі навчання. Відповідальність за належне і правильне оформлення документів (диплому/виписки з диплому), покладається на уповноважені органи, які складають та заповнюють такі документи. За даних обставин неприпустимо перекладати відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків щодо заповнення та оформлення диплому на Позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті.
Ухвалою від 10.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 10.04.2026 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати витребувані документі до суду у строк до 20.04.2026 року. Зупинено провадження по справі № 420/35515/25 до отримання витребуваних доказів.
Ухвалою від 16.07.2026 року поновлено провадження по справі.
Від відповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказав, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 52 років до досягнення особою 55 року включно - 13 років. На момент подання заяви про призначення пенсії (16.04.2024) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повних 51 рік. Відповідно до витягу з рішення ЕКОПФО №84/25/4193 від 03.07.2025 Позивачу встановлена друга група інвалідності з 10.04.2025. Страховий стаж Позивача складає 32 роки 22 дні. До страхового стажу не зараховано період навчання, відповідно до довідки Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова № 24-01-2015 від 16.09.2025 року. Не зараховано до страхового стажу, оскільки в довідці ім`я не відповідає паспортним даним. Також, Позивач не має права на пенсію у зв`язку з відсутністю реєстрації на території України. При цьому, прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями Відповідача.
Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що додана Позивачем 16.09.2025 до заяви про призначення пенсії архівна довідка Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова № 24-01-2015 від 16.09.2025 року містить вказівку щодо відмінного написання в паспорті та дипломі імені однієї й тієї ж особи, якою є саме Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – згідно паспорту та ОСОБА_3 згідно диплому. Звертає увагу суду, що диплом видавався у 1995 році на підставі наданих документів того часу, а паспорт (ІД-картка) громадянина України № НОМЕР_2 Позивач отримав пізніше 12.09.2024, тому це сприяло розбіжності у перекладі та написанні імені Позивача. Однак, учбовий заклад підтвердив, що саме Позивач навчався у період з вересня 1990 року по червень 1995 року на денній формі навчання. Відповідальність за належне і правильне оформлення документів (диплому/виписки з диплому), покладається на уповноважені органи, які складають та заповнюють такі документи. За даних обставин неприпустимо перекладати відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків щодо заповнення та оформлення диплому на Позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті. Крім того, відповідно п.п. 4 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії за віком додаються відомості про місце проживання особи. На виконання вказаної вимоги законодавства Позивачем 16.09.2025 було додано до заяви про призначення пенсії витяг з реєстру територіальної громади від 19.05.2025 року № 2025/006514800 про місце проживання Позивача.
Від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.09.2025 прийнято Рішення №155250036581, яким Позивачу відмовлено у призначені пенсії по інвалідності та яким до страхового стажу не зараховано період навчання, оскільки в довідці ім`я не відповідає паспортним даним, також Позивач не надав документи про місце реєстрації. Позивач втретє звернувся до Головного управління та надав документ про реєстрацію. Рішенням Головного управління від 02.10.2025 Позивачу з 10.04.2025 призначено пенсію, як особі з інвалідністю через каліцтво/поранення, отримані під час захисту Батьківщин відповідно до Закону. Однак, до страхового стажу не зараховано період навчання відповідно до архівної довідки Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова №24-01-2015 від 16.09.2025, оскільки не підтверджено особу. Отже, Головним управління не приймалось рішення по суті заяви Позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви Позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не надав доказів розгляду заяви Позивача про призначення пенсії від 25.09.2025 Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області. У Позивача також відсутня інформація, що розгляд його заяви про призначення пенсії від 25.09.2025 здійснювався Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області. Не підтверджується доказами визначення за принципом екстериторіальності Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, як структурного підрозділу, який розглядав заяву Позивача про призначення пенсії від 25.09.2025. За результатами розгляду заяви Позивача про призначення пенсії від 16.09.2025, з доданим до неї відповідним пакетом документів, Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області було прийняте Рішення №155250036581 від 24 вересня 2025 року про відмову у призначенні пенсії з викладенням відповідного обґрунтування цього рішення. А за результатами розгляду вже іншої заяви Позивача про призначення пенсії від 25.09.2025, з доданим до неї відповідним пакетом документів, Головним управлінням ПФУ в Одеській області було прийняте інше Рішення № 155250036581 від 02.10.2025 вже про призначення пенсії (Протокол/розпорядження щодо призначення/перерахунок пенсії від 02.10.2025. 
За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:
Згідно витягу з рішення ЕКОПФО №84/25/4193 від 03.07.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено ІІ групу інвалідності через каліцтво/поранення, отримані під час захисту Батьківщини з 10 квітня 2025 року, довічно. 
16.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява про призначення пенсії була передана до розгляду ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за екстериторіальним принципом.
Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 24.09.2025 року № 155250036581 було відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності.
В рішенні від 24.09.2025 року № 155250036581 зазначено:
«Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 16.09.2025 року. 
Необхідний страховий стаж визначений статтею 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років; 
Вік заявника 53 роки 6 місяців 8 днів. 
На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, підсумок по страховому стажу заявника на момент звернення склав: 32 роки 0 місяців 22 дні. 
Результати розгляду документів, доданих до заяви: 
До страхового стажу згідно наданих документів не зараховано: період навчання — оскільки в довідці ім`я не відповідає паспортним даним. 
Відповідно до п.п. 4 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 заявник повинен подати документи про місце реєстрації. 
Відповідно до п. 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні. 
Не має права на пенсію у зв`язку з відсутністю реєстрації на території України. 
Після повторного звернення за призначенням пенсії з додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто». 
25.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Протоколом від 02.10.2025 року № 155250036581, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 10 квітня 2025 року.
Згідно розрахунку стажу (форма РС-право) ОСОБА_1 , старховий стаж становить 38 років 7 місяців 28 днів.
У вказаному розрахунку відсутні відомості про зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів навчання на денній формі навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1990 по 17.07.1991 та з 26.08.1991 по 24.07.1994.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991№ 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(далі Закон №1058-IV).
Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено такі види пенсійних виплат, що призначаються в солідарній системі: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За змістом ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Згідно зі ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією:
для осіб з інвалідністю II та III груп: до досягнення особою 23 років включно - 1 рік; від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки; від 27 років до досягнення особою 28 років включно - 3 роки; від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки; від 32 років до досягнення особою 33 років включно – 5 років; від 34 років до досягнення особою 35 років включно – 6 років; від 36 років до досягнення особою 37 років включно – 7 років; від 38 років до досягнення особою 39 років включно – 8 років; від 40 років до досягнення особою 42 років включно – 9 років; від 43 років до досягнення особою 45 років включно – 10 років; від 46 років до досягнення особою 48 років включно – 11 років; від 49 років до досягнення особою 51 року включно – 12 років; від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років; від 56 років до досягнення особою 59 років включно – 14 років.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі – Порядок №22-1).
Пунктом 2.1. Порядку №22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: відомості про місце проживання особи.
За п. 4.2. Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
- з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
Пунктом 4.7. Порядку №22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Згідно п. 2.22 Порядку № 22-1 для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 року №2073-IX (далі – Закон №2073-IX) цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
За змістом правозастосування, що міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.12.2025 року у справі №420/13975/24, від 22.07.2025 року у справі №580/710/24, положення Закону №2073-IX застосовуються в т.ч. до спірних в даній справі правовідносин.
Згідно ч. 1, 2 ст. 10 Закону №2073-IX адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом.
Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Закону №2073-IX дії та вимоги особи є правомірними, доки інше не буде доведено під час розгляду та/або вирішення справи.
Сумніви щодо правомірності дій та вимог особи, що виникають внаслідок неоднозначного (множинного) трактування норми права, повинні тлумачитися адміністративним органом на користь їх правомірності.
За ч. 1 ст. 16 Закону №2073-IX адміністративний орган зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення особи витребовувати документи та відомості, отримувати погодження та висновки, необхідні для вирішення справи.
Частиною 2 ст. 16 Закону №2073-IX встановлено, що адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків
Відповідно до ч. 1-4 ст. 43 Закону №2073-IX у разі якщо заяву подано з порушенням встановлених законодавством вимог, посадова особа адміністративного органу, яка розглядає справу, приймає рішення про залишення заяви без руху. Адміністративний орган надсилає заявнику письмове повідомлення про залишення заяви без руху протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви, а в разі особистого звернення із заявою негайно (за можливості) вручає під розписку таке повідомлення особі, яка подала заяву, безпосередньо в адміністративному органі.
У повідомленні про залишення заяви без руху зазначаються виявлені недоліки з посиланням на порушені вимоги законодавства, спосіб та строк усунення недоліків, а також способи, порядок та строки оскарження рішення про залишення заяви без руху.
Адміністративний орган встановлює строк, достатній для усунення заявником виявлених недоліків. За клопотанням заявника адміністративний орган може продовжити строк усунення виявлених недоліків.
Необґрунтоване залишення заяви без руху не допускається.
У разі усунення виявлених недоліків у строк, встановлений адміністративним органом, заява вважається поданою в день її первинного подання. При цьому строк розгляду справи продовжується на строк залишення заяви без руху.
Не допускається повторне залишення без руху заяви, в якій усунуто виявлені недоліки, зазначені в повідомленні про залишення заяви без руху.
Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 72 Закону №2073-IX адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті).
Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.
У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються:
1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи);
2) фактичні обставини справи;
3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи;
4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу;
5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.
Відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом.
За ч. 3 ст. 85 Закону №2073-IX у разі якщо адміністративний акт не містить мотивувальної частини, у випадку, якщо відповідно до цього Закону вона є обов`язковою, такий акт скасовується.
Частинами 1, 2 ст. 87 Закону №2073-IX встановлено, що адміністративний акт є правомірним, якщо він прийнятий компетентним адміністративним органом відповідно до закону, що діяв на момент прийняття акта.
Протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема:
1) прийнятий адміністративним органом, що:
а) не мав на це повноважень;
б) використав дискреційні повноваження незаконно;
2) суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта;
3) порушує норми матеріального права;
4) не відповідає принципам адміністративної процедури.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3); добросовісно (п. 5); розсудливо (п. 6); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).
Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.
З матеріалів справи слідує, що рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 24.09.2025 року № 155250036581 було відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності.
В рішенні від 24.09.2025 року № 155250036581 зазначено:
«Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 16.09.2025 року. 
Необхідний страховий стаж визначений статтею 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років; 
Вік заявника 53 роки 6 місяців 8 днів. 
На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, підсумок по страховому стажу заявника на момент звернення склав: 32 роки 0 місяців 22 дні. 
Результати розгляду документів, доданих до заяви: 
До страхового стажу згідно наданих документів не зараховано: період навчання — оскільки в довідці ім`я не відповідає паспортним даним. 
Відповідно до п.п. 4 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 заявник повинен подати документи про місце реєстрації. 
Відповідно до п. 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні. 
Не має права на пенсію у зв`язку з відсутністю реєстрації на території України. 
Після повторного звернення за призначенням пенсії з додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто». 
Тобто, підставою для відмови в призначенні позивачу пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", стало ненадання відомостей про місце проживання.
Проте, з системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 22-1 вбачається, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення пенсії) разом з поданими документами зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії.
Отже, на виконання вимог пунктів 1.8, 4.2 Порядку №22-1, у пенсійного органу виник обов`язок повідомити позивача про недоліки поданих документів.
Однак, відповідач не повідомляв позивача про необхідність дооформлення документів або їх неповноту, які були подані разом із заявою від 16.09.2025 року, строк на усунення цих недоліків не надавав, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про передчасність відмови відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії №155250036581 від 24 вересня 2025 року, є протиправним та підлягає скасуванню.
Що стосується не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до страхового стажу ОСОБА_1 періодів навчання на денній формі навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1990 по 17.07.1991 та з 26.08.1991 по 24.07.1994, суд зазначає наступне.
Страховий стаж- період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону № 1058-IV).
Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).
З огляду на наведене, страховий стаж отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону № 1058-IV.
За період до 1 січня 2004 року обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).
Відповідно до пункту “д” статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи, який дає право на пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії надавалась копія диплому НОМЕР_1 з додатком, згідно якого ОСОБА_3 закінчив Одеський державний університет імені І.І. Мечникова за спеціальністю правознавство.
Відповідно до додатку до диплому, ОСОБА_3 з 1990 по 1995 рік виконав навчальний план за спеціальністю правознавство.
Також, в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_3 міститься наступна інформація:
Запис № 3 - 19.08.1989 звільнений з посади підземного електрослюсаря IV розряду Шахти ім. Артема ВО «Ворошиловградвугілля» за власним бажанням в зв`язку із зарахуванням Позивача до ВУЗу (вищого навчального закладу); 
Запис № 4 - 18.07.1991 - прийнятий на посаду підземного електрослюсаря 4 розряду Шахти ім. Артема ВО «Луганськвугілля»; 
Запис № 5 - 25.08.1991 - звільнений з посади підземного електрослюсаря 4 розряду Шахти ім. Артема ВО «Луганськвугілля»; 
Запис № 6 - 29.06.1995 – закінчив університет; 
Запис № 7 - 25.07.1994 - прийняття на посаду юриста Українсько-американського сумісного підприємства «Трейс».
Тобто, в наданій трудовій книжці НОМЕР_3 містилась інформація про періоди навчання ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі.
Будь-які зауваження щодо записів в трудовій книжці НОМЕР_3 відповідачами не зазначено.
Крім того, позивачем надавалась архівна довідка Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова № 24-01-2015 від 16.09.2025 року, в якій зазначені відомості про те, що ОСОБА_1 (згідно паспорту) та ОСОБА_3 (згідно диплому), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчався за спеціальністю «Правознавство», денної форми навчання в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечникова: 
з 01.09.1990 по 31.08.1993 – на юридичному факультеті;
з 01.09.1993 по 30.06.1995 – в юридичному інституті.
Тобто, період навчання позивача ОСОБА_1 в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечникова підтверджується належними та допустимими доказами, які надавались до пенсійного органу, однак безпідставно не взяті до уваги відповідачем під час призначення пенсії. 
При цьому, відповідно до пункту 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
Тобто, у разі виникнення сумнівів щодо правомірності видачі документів або наявності у них неточностей чи неповної інформації, пенсійний орган наділений повноваженнями щодо здійснення перевірки таких документів та відповідно встановлення необхідної інформації, зокрема щодо стажу осіб, які звертаються із заявами про призначення пенсії, що також передбачено статтею 44 Закону № 1058.
У цих спірних правовідносинах пенсійним органом не наведено обставин щодо здійснення заходів по встановленню інформації щодо спірного періоду навчання позивача.
У постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17 суд вказав, що наявність в органів, що призначають пенсію, права вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено пунктом 4.7 Порядку №22-1.
У свою чергу суд перевіряє, зокрема, чи діяв орган Пенсійного фонду добросовісно та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що заява розглядалась за екстериторіальним принципом та рішення про призначення пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки в протоколі від 02.10.2025 року № 155250036581, чітко зазначено, що його прийнято Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі, який є структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 
Враховуючи вищенаведене, бездіяльність відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у зарахуванні позивачу до страхового стажу спірних періодів навчання позивача, є протиправною.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Згідно приписів ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 20987385), Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправним рішення, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії №155250036581 від 24 вересня 2025 року.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів навчання на денній формі навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1990 по 17.07.1991 та з 26.08.1991 по 24.07.1994.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди навчання на денній формі навчання в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова з 01.09.1990 по 17.07.1991 та з 26.08.1991 по 24.07.1994, та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 10.04.2025.
Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.