П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18128/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О. 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
29 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
1.2 В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем протиправно відмовлено в переведенні з пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), на пенсію державного службовця згідно з Законом України "Про державну службу" та відмовлено у зарахуванні до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 04.11.2004 по 28.01.2025. 
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 Позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
2.2 Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0385533 позивачу 22.01.2015 встановлено другу групу інвалідності довічно.
2.3 28.01.2025 позивача звільнено з посади начальника відділу територіального розвитку та містобудівного моніторингу управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради.
2.4 Позивач 26.08.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою, про переведення на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" та надала при цьому довідки про складові заробітної плати.
2.5 Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.09.2025 №968210177779 позивачу відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Зазначено, що позивач станом на 01.05.2016 не працювала на посадах державної служби та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Крім того, позивача повідомлено, що до стажу державної служби не зараховано період роботи з 04.11.2004 по 28.01.2025 в органах місцевого самоврядування.
2.6 Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.09.2025 №968210177779 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 04.11.2004 по 28.01.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з 26.08.2025 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та здійснити нарахування і виплату пенсії з 26.08.2025 у розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної у довідках від 21.08.2025 №Б/1992-02-01, виданих виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області.
3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач досягнула пенсійного віку, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців та має стаж на посадах державної служби понад 20 років, позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону №3723-XII, а тому, відповідно наявні правові підстави, для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
4.1 Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на недотримання судом першої інстанції норм матеріального права, що на думку останнього призвело до неправильного вирішення спору.
4.2 Позивачем не подано до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
1.2 Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.
1.3 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
1.4 Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
1.5 Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV унормовано порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Переведення здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
1.6 Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (Закон № 889-VIII) визначаються правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.
1.7 Відповідно до п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 28.12.1993 № 3723-XII (Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
1.8 Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
1.9 Крім того, пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців..
1.10 Тобто за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII. 
1.11 Частиною 1 ст.37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
1.12 Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
1.13 Разом з тим відповідно до ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором.
1.14 Системний аналіз законодавства свідчить, що кожна наступна зміна виду пенсії є саме переведенням, а не новим призначенням, що не обмежено кількістю таких переходів протягом життя особи.
1.15 Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивачки в органах місцевого самоврядування з 04.11.2004 по 28.01.2025 до стажу державної служби, колегія суддів зазначає таке.
1.16 Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі — Порядок № 229), та пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
1.17 Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (чинного на час прийняття позивачки на службу до органу місцевого самоврядування), та пунктом 4 Порядку № 229, до стажу державної служби зараховується робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
1.18 Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
1.19 Зі змісту наведеного слідує, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.
1.20 Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №735/939/17.
1.21 За нормами статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлено, що до п`ятої категорія посад в органах місцевого самоврядування відносяться посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост; до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування відносяться посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад; до сьомої категорії посад в органах місцевого самоврядування відносяться посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.
1.22 Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 04.11.2004 по 28.01.2025 працювала у Виконавчому комітеті Кам`янець-Подільської міської ради на посадах, які віднесені до відповідних категорій посад в органах місцевого самоврядування згідно зі статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». 
1.23 З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зарахування вказаного періоду роботи до стажу державної служби.
1.24 З урахуванням зарахованого судом періоду роботи загальний стаж позивачки на посадах, прирівняних до відповідних категорій посад державних службовців, станом на день звільнення та звернення становить понад 20 років. На час звернення із заявою про переведення позивачка досягла пенсійного віку, мала необхідний страховий стаж, а перед зверненням працювала на посаді, віднесеній до відповідних категорій, що повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).
1.25 Твердження апелянта про те, що довідки від 21.08.2025 № Б/1992-02-01 видані з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 та постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1409 (у редакції постанови № 823), є безпідставними, оскільки видані Виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради довідки містять усі показники, необхідні для обчислення пенсії саме для тієї категорії осіб, до якої належить позивачка, а саме: для осіб, які мають понад 20 років стажу та на момент звернення за пенсією не перебувають на державній службі.
1.26 З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність рішення пенсійного органу в частині відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоди роботи позивача з 04.11.2004.по 28.01.2025.
1.27 Стосовно доводів апеляційної скарги про втручання суду першої інстанції в дискреційні повноваження пенсійного органу шляхом зобов`язання повторно розглянути заяву, колегія суддів зазначає наступне. 
1.28 Відповідно до положень ч. 3 та ч. 4 ст. 245 КАС України у разі визнання рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, судом може бути обрано ефективний спосіб захисту прав шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням висновків суду. 
1.29 Таким чином, у разі встановлення судом протиправності рішення пенсійного органу про відмову у переведенні на інший вид пенсії, обрання судом такого способу захисту, як зобов`язання призначити (перевести) та здійснити відповідні нарахування і виплати, не є підміною суб`єкта владних повноважень чи втручанням у його дискреційні повноваження, а є належним та необхідним засобом забезпечення повного відновлення порушеного права позивачки. 
1.30 Щодо тверджень апелянта про порушення норм процесуального права у зв`язку з одночасним «визнанням протиправним» та «скасуванням» рішення, апеляційний суд зазначає, що формулювання резолютивної частини рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, згідно з якою у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про «визнання протиправним та скасування індивідуального акта». 
1.31 У даному випадку рішення суб`єкта владних повноважень скасовано як протиправне від моменту його прийняття, що узгоджується із завданнями адміністративного судочинства та роз`ясненнями Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 № 7.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий | | | Кузьмишин В.М.
Судді | | | Сапальова Т.В.    Сушко О.О.