Справа № 308/8039/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2026 року       місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Івашкович Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ «ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1573-8818 від 09.07.2025, посилаючись на те, що відповідач уклав електронний кредитний договір, отримав кредитні кошти та додатковий кредит, однак належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав. У зв`язку з цим просить стягнути заборгованість у загальному розмірі 25 502,70 грн, з яких: 8 746,00 грн – заборгованість за кредитом, 8 308,70 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 8 448,00 грн – три відсотки річних, а також 2 662,40 грн судового збору.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому також заявлено клопотання про поновлення строку на його подання. По суті спору відповідач заперечує факт укладення нею електронного кредитного договору та додаткової угоди, отримання кредитних коштів, а також належність і допустимість доказів, поданих позивачем на підтвердження виникнення зобов`язань та розміру заборгованості. Зазначає, що позивач не довів належність відповідачу банківських карток, на які були перерахова ні кошти, не надав технічних доказів укладення електронного договору, первинних документів, що підтверджують перерахування кредитних коштів, та доказів ознайомлення відповідача з правилами кредитування. Крім того, вважає неправомірним нарахування трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України в період дії воєнного стану та заперечує правильність розрахунку заборгованості. Просить відмовити у задоволенні позову, а в разі його часткового задоволення – стягнути не більше 15 734,70 грн.
Заяви, ( клопотання) учасників справи
Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, де вказано, що останній не заперечує проти заочного розгляду справи.
Інші процесуальні дії у справі
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2026 справу передано на розгляд головуючого судді Голяни О.В.
Ухвалою суду від 03.06.2026 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 
Ухвалою суду від 13.07.2026 постановлено розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції з представником відповідача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Позивачем одночасно з поданням відзиву заявлено клопотання про поновлення строку на його подання.
Судом встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження було направлено відповідачу рекомендованими поштовими відправленнями за адресою її зареєстрованого місця проживання. 14.06.2026 поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні такої відмітки.
Водночас, вирішуючи питання про поновлення процесуального строку, суд враховує, що відзив подано до початку розгляду справи по суті, його прийняття не призвело до затягування розгляду справи та не порушує процесуальних прав позивача. Крім того, поданий відзив містить заперечення щодо позову та правову позицію відповідача, дослідження яких є необхідним для повного, всебічного й об`єктивного вирішення спору.
З огляду на завдання цивільного судочинства, визначене статтею 2 ЦПК України, принципи змагальності сторін і рівності учасників судового процесу, а також з метою забезпечення відповідачу права на ефективний судовий захист, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на подання відзиву та прийняття його до розгляду.
Позиції учасників справи. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви наявне клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
09 липня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1573-8818 в електронній формі, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7505. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору кредитодавець відкрив відповідачу кредитну лінію та надав кредит для задоволення особистих потреб, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти у строки та порядку, визначені договором.
Згідно з п.п. 3.8–3.10 договору акцепт оферти здійснювався шляхом введення позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого кредитодавцем, а моментом підписання договору є використання такого одноразового ідентифікатора. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.6 договору сума кредиту становила 8 800,00 грн, дата видачі кредиту – 09 липня 2025 року, а кредитні кошти підлягали перерахуванню у безготівковій формі на банківський рахунок (електронний платіжний засіб), реквізити якого були зазначені позичальником під час оформлення кредиту. При цьому номер банківської картки у тексті договору не зазначений.
Позивачем також надано підписану відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7505 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (графік платежів), відповідно до якої сума кредиту становить 8 800,00 грн, загальна вартість кредиту – 32 358,00 грн, з яких 8 800,00 грн – сума кредиту та 23 558,00 грн – проценти за користування кредитом.
Крім того, позивачем надано Паспорт споживчого кредиту для продукту «MiniKasa», підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1569, відповідно до якого сума кредиту становила 8 800,00 грн, строк кредитування – 365 календарних днів, базовий період сплати процентів – 21 календарний день, стандартна процентна ставка – 1 % на день протягом перших 180 календарних днів користування кредитом та 0,74 % на день – з 181-го по 365-й день користування кредитом, комісія за видачу кредиту – 0 %.
04 листопада 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1573-8818 в електронній формі, підписану відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1288. Додатковою угодою сторони підтвердили відсутність простроченої заборгованості за договором станом на дату її укладення. Відповідно до п.п. 2.1–2.4 Додаткової угоди кредитодавець надав відповідачу додаткові кредитні кошти у сумі 8 800,00 грн, які підлягали поверненню протягом 365 календарних днів з дня укладення Додаткової угоди. Згідно з п.п. 2.8, 2.11, 2.13 Додаткової угоди проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,00 % на день протягом перших 180 календарних днів та 0,74 % на день починаючи зі 181-го дня, строк кредитування продовжено до 483 календарних днів, а додаткові кредитні кошти підлягали перерахуванню у безготівковій формі на банківський рахунок позичальника із використанням зазначених ним реквізитів електронного платіжного засобу.
На підтвердження виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо надання кредитних коштів позивачем надано листи ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» від 17.03.2026 та довідку про перерахування суми кредиту №1573-8818 від 09.07.2025, відповідно до яких 09.07.2025 через платіжну систему EasyPay на платіжну картку № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у сумі 8 800,00 грн, а 04.11.2025 на виконання Додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії №1573-8818 на платіжну картку № НОМЕР_2 перераховано додаткові кредитні кошти у сумі 8 800,00 грн. Загальна сума перерахованих відповідачу кредитних коштів становила 17 600,00 грн.
02 березня 2026 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, в якій зазначено про порушення останнім умов договору щодо своєчасної сплати платежів та наявність простроченої понад один календарний місяць заборгованості. У вимозі позивач просив протягом 30 календарних днів з дня її отримання погасити заборгованість за договором у загальному розмірі 25 502,70 грн, з яких: 8 746,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 8 308,70 грн – заборгованість за процентами та 8 448,00 грн – три проценти річних, попередивши, що у разі невиконання вимоги звернеться до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Позивачем також надано розрахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1573-8818 станом на 02.03.2026, відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 25 502,70 грн, з яких: 8 746,00 грн – основний борг, 8 308,70 грн – заборгованість за процентами та 8 448,00 грн – три проценти річних, нараховані відповідно до статті 625 ЦК України. У розрахунку зазначено, що загальна сума наданих відповідачу кредитних коштів становила 17 600,00 грн. При цьому із зазначеного розрахунку вбачається, що відповідач здійснювала платежі на виконання кредитного договору. Зокрема, 27.07.2025 відображено платіж у сумі 8 816,72 грн, після внесення якого заборгованість за основною сумою кредиту та нарахованими процентами була відсутня, що узгоджується зі змістом Додаткової угоди від 04.11.2025, якою сторони підтвердили відсутність простроченої заборгованості станом на дату її укладення.
Оцінка суду
Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Згідно зі статтями 202, 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі, а сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статей 207, 626, 627, 628, 638, 639 ЦК України договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов з урахуванням вимог закону, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту), а електронний правочин може бути підписаний, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який є даними в електронній формі та використовується особою, що прийняла пропозицію укласти електронний договір. Електронний договір, укладений у порядку, визначеному зазначеним Законом, за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку.
За змістом статей 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, а якщо строк його виконання встановлений договором, воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у розмірах та на умовах, визначених договором, а позичальник – повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Судом встановлено, що 09 липня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії №1573-8818 в електронній формі, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7505. Надалі, 04 листопада 2025 року, між сторонами укладено Додаткову угоду до зазначеного договору, підписану відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1288.
На підтвердження виконання своїх зобов`язань позивачем надано документи, відповідно до яких 09.07.2025 відповідачу перераховано кредитні кошти у сумі 8 800,00 грн, а 04.11.2025, на виконання Додаткової угоди, - додаткові кредитні кошти у такому ж розмірі. Загальна сума наданих кредитних коштів становила 17 600,00 грн.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що не укладала кредитний договір та додаткову угоду, не отримувала кредитних коштів, а також вказує на відсутність належних доказів використання нею одноразових ідентифікаторів, технічних логів інформаційної системи позивача та доказів належності їй платіжних карток, на які було здійснено переказ коштів. 
Оцінюючи наведені доводи, суд виходить із такого.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Сам по собі факт заперечення відповідачем укладення договору не свідчить про відсутність між сторонами договірних правовідносин та не спростовує інших доказів, поданих позивачем.
Із матеріалів справи вбачається, що після укладення кредитного договору відповідач здійснювала його виконання. Так, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 27.07.2025 відповідачем внесено платіж у сумі 8 816,72 грн, після чого заборгованість за основною сумою кредиту та нарахованими процентами була відсутня. Зазначена обставина узгоджується зі змістом Додаткової угоди від 04.11.2025, якою сторони підтвердили відсутність простроченої заборгованості на дату її укладення.
Отже, матеріали справи свідчать про те, що після виконання первісного договору кредитні правовідносини між сторонами були продовжені шляхом укладення Додаткової угоди, відповідно до якої відповідачу надано додаткові кредитні кошти.
За таких обставин доводи відповідача про те, що вона взагалі не укладала кредитний договір, не отримувала кредитних коштів та не підписувала Додаткову угоду, не узгоджуються з її подальшою поведінкою та спростовуються дослідженими судом доказами.
Посилання відповідача на відсутність у матеріалах справи технічних журналів інформаційної системи, IP-адрес, MAC-адрес, Device ID, журналів авторизації, відомостей про надсилання одноразових ідентифікаторів, а також інших технічних даних саме по собі не спростовує факту існування між сторонами кредитних правовідносин, оскільки такі доводи оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують укладення сторонами договору та його подальше виконання.
Суд також відхиляє доводи відповідача щодо недоведеності належності їй платіжних карток, на які були перераховані кредитні кошти.
Із наданих позивачем документів убачається, що кредитні кошти перераховувалися із зазначенням номера кредитного договору, прізвища, ім`я та по батькові відповідача, а також її реєстраційного номера облікової картки платника податків. Крім того, із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснювала платежі на виконання кредитного договору, а в подальшому уклала Додаткову угоду, якою підтвердила відсутність заборгованості за первісним кредитом та погодилася на отримання додаткових кредитних коштів.
При цьому, заперечуючи факт отримання кредитних коштів, відповідач не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів, зокрема не подала виписок за власними банківськими рахунками чи інших документів, які б свідчили про відсутність зарахування на її рахунки грошових коштів, зазначених у матеріалах справи. За таких обставин самі лише посилання відповідача на відсутність у позивача довідки банку про належність платіжних карток не спростовують встановлених судом обставин щодо укладення та виконання сторонами кредитного договору.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 8 746,00 грн основного боргу та 8 308,70 грн процентів за користування кредитом є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення 8 448,00 грн трьох процентів річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, позивач зазначає, що кредитний договір укладений після 24.01.2024, а тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», які передбачають звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договорами споживчого кредиту.
Суд не може погодитися з такими доводами позивача.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом із тим пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. При цьому неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який на час виникнення спірних правовідносин та звернення позивача до суду продовжував діяти.
Отже, незалежно від дати укладення кредитного договору, на момент виникнення прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання діяв воєнний стан, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який прямо звільняє позичальника від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України.
Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача трьох процентів річних у розмірі 8 448,00 грн відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивач довів факт укладення між сторонами кредитного договору та Додаткової угоди, надання відповідачу кредитних коштів, а також наявність заборгованості за основною сумою кредиту та процентами. Водночас вимоги про стягнення трьох процентів річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, задоволенню не підлягають з підстав, наведених вище. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2 266,40* 17 054,70/25 502,70) 1780,50 грн.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ «ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ «ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1573-8818 від 09.07.2025 в розмірі 17 054,70 гривень, з яких: 8 746,00 грн заборгованість за кредитом; 8 308,70 грн заборгованість за нарахованими процентами.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ «ФІНАНС» 1780,50 гривень судового збору.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Сторони по справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», місцезнаходження: 01133, м. Київ, Бульвар Лесі Українки, буд.26, оф.407, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач:  ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя О.В. ГОЛЯНА