НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 680/187/26
2/680/283/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі 
головуючого судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
позивача ОСОБА_1 , 
третьої особи ОСОБА_2 ,
представника позивача – адвоката Солов`я О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення,

установив:
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У березні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила: встановити юридичний факт одинокого проживання до дня смерті померлої спадкодавця ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу після смерті ОСОБА_3 терміном у три місяці. 
Позовна заява мотивована тим, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_3 була її матір`ю. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло земельна ділянка, площею 1,83 гектарів, розташована на території Новоушицької ТГ. Зазначає, що на момент смерті її мати проживала одиноко та була зареєстрована у АДРЕСА_1 . Будучи спадкоємцем за законом, позивач вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , проте їй було відмовлено у зв`язку з не встановленням місця відкриття спадщини, кола спадкоємців та пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Позивач зазначає, що не прийняла спадщину з поважних причин, оскільки не подала у визначений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини через перебування на лікуванні в період з 07 серпня 2012 року до 17 грудня 2012 року. Вважає, що обставина одинокого проживання спадкодавця у місті Харків має бути встановлена у судового порядку з огляду на відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. 

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що її брат ОСОБА_4 з сім`єю проживає у АДРЕСА_1 . Коли мати знемогла брат забрав її до себе «приписав до себе» за адресою: АДРЕСА_1 , де мати проживала з ним до своєї смерті. Після смерті матері в неї не було часу звернутись із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона захворіла і перебувала у лікарні.
Представник позивача – адвокат Соловей О.В. у судовому засідання позовну заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підтримав, оскільки вважав, що позивач з поважної причини пропустила строк для її прийняття. Натомість з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, вважав, що друга позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 разом із подружжям Тутовими.
Третя особа  ОСОБА_2 пояснив, що він є жителем м. Харків, де проживав у будинку АДРЕСА_1 , який належить його дружині ОСОБА_5 та її родичам. На цій же земельній ділянці він побудував новий житловий будинок за АДРЕСА_1 , де почав проживати з дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 . Після того як його мати ОСОБА_3 захворіла він забрав її до себе і вона проживала у частині старого будинку за АДРЕСА_1 . Водночас в іншій частині будинку проживали родичі його дружини ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Житловий будинок, де проживав він є окремим житловим будинком, хоча будинки мають один номер. Після смерті матері у будинку залишились проживати ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Близько 10 років тому він з дружиною залишив новий будинок для сім`ї сина, а самі перейшли проживати у частину старого будинку, де раніше проживала мати. Зазначив, що проти вимог позивача, яка є його сестрою, він не заперечує, навпаки, вважає, що сестра має право на успадкування майна матері.
Відповідач Харківська міська рада правом на подання відзиву не скористалась, представника в судове засідання не направила. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток до Електронного кабінету.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Позивач ОСОБА_9 є дочкою ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу (арк. спр.10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , місце смерті - місто Харків, Харківська область, що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.11). 
ОСОБА_3 була власником земельної ділянки, площею 1,83 гектари, розташованої на території Браїлівської сільської ради, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку (арк.спр.12). 
Відповідно до даних будинкової книги будинку по АДРЕСА_1 , оригінал якої суд дослідив у судовому засіданні, ОСОБА_3 була зареєстрована у житловому будинку з 12 серпня 2008 року, знята з реєстрації 19 червня 2012 року. Окрім того наявні записи про інших зареєстрованих осіб, а саме: ОСОБА_6 , 1990 року народження, ОСОБА_11 , 1959 року народження, ОСОБА_12 , 1986 року народження, ОСОБА_13 , 1957 року народження, ОСОБА_5 , 1957 року народження (арк. спр. 114-147).
Водночас відповідно до повідомлення департаменту реєстрації Харківської міської ради від 26 січня 2026 року, в реєстрі територіальної громади відсутня інформація щодо реєстрації/зняття з реєстрації ОСОБА_3 (арк. спр.11 на звороті). 
Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена, що підтверджуються повідомленням нотаріуса (арк.спр.49,50).
Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з неможливістю визначити останнє місце реєстрації ОСОБА_3 та встановити коло осіб, які були зареєстровані з нею на день смерті та у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса від 17 березня 2026 року (арк. спр. 16).
Згідно з даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого, виданої Новоушицькою ЦРЛ позивач ОСОБА_1 в період з 07 серпня 2012 року до 17 серпня 2012 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: правобічна дольова позагоспітальна пневмонія ДМІІ (арк. спр. 17). 

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (статті 1217, 1261 ЦК України). 
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У ході судового розгляду суд не здобув даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину чи претендували б на неї, право позивача на прийняття спадщини ніким не оспорюється, а тому Харківська міська рада є належним відповідачем у справі, оскільки як було встановлено судом місцем відкриття спадщини є м. Харків
Третя особа ОСОБА_2 , який є сином спадкодавця, підтвердив, що на час відкриття спадщини він фактично постійно не проживав разом із матір`ю та не був зареєстрований за її адресою проживання. Отже, ОСОБА_2 в силу статті 1268 ЦК України спадщину після смерті матері ОСОБА_2 не прийняв. 
У постанові від 23 листопада 2020 року в справі №315/714/19 Верховний Суд дійшов висновку, що гостре раптове захворювання позивача, яке сталося за декілька днів до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, унеможливило його своєчасне звернення до приватного нотаріуса. За висновком Верховного Суду вказана обставина була пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для прийняття спадкоємцем спадщини.
Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилається на те, що після смерті ОСОБА_3 вона, як спадкоємець за законом першої черги, не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки в період з 07 серпня 2012 року до 17 грудня 2012 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Новоушицькій ЦРЛ, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого.
Отже, раптове захворювання ОСОБА_1 унеможливило її своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк.
При цьому, суд враховує, що відповідач не заперечив проти позову та не спростовував твердження  ОСОБА_1 щодо пропуску нею строку для прийняття спадщини з поважних причин. Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги визнав.
Таким чином, враховуючи обставини даної справи, суд визнає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

При вирішенні позовної вимоги про встановлення юридичного факту одинокого проживання до дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , суд виходить із наступного.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293, частиною шостою статті 294 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, а якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, такий вирішується в порядку позовного провадження.
Підставою для звернення позивача до суду із цією позовною вимогою стала відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстави неможливості встановити останнє місце реєстрації спадкодавця, кола осіб, які були зареєстровані із спадкодавцем на день смерті останньої.
ЦК України визначає два способи прийняття спадщини: у разі коли спадкоємець не проживав постійно із спадкодавцем на час смерті останньої – шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк (ст. 1269 ЦК України), або ж шляхом 
постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини ( ст. 1268 ЦК України).
Відповідно до пункту 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі – Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, статусу території, яка є місцем відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України (місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово) (п. 1.12. Порядку).
Місце відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання спадкодавця; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (рішення суду, документи, до яких вносились відомості про місце проживання тощо). Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть (п.1.13 Порядку).
У разі відсутності у спадкоємців документа, що підтверджує місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п.1.14 Порядку).
Отже, місце відкриття спадщини може підтверджуватись документом, до якого вносились відомості про місце проживання. 
На час смерті спадкодавця ОСОБА_3 чинне законодавство передбачало ведення будинкових (домових) книг, відповідно до яких проводилась прописка й виписка на житлову площу приватного сектору.
Досліджена у судовому засіданні будинкова книга на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 містить відомості про те, що ОСОБА_3 зареєстрована за цієї адресою 12 серпня 2008 року та знята з реєстрації місця проживання 19 червня 2012 року у зв`язку із смертю. Окрім того у будинковій книзі містяться відомості щодо усіх зареєстрованих осіб за вказаною вище адресою.
Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 березня 2026 року, приватному нотаріусу Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Кохан О.В. будинкова книга на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не була надана, оскільки вона відсутня у переліку документів, які вивчав нотаріус при прийнятті рішення про вчинення нотаріальної дії.
Як пояснив представник позивача ОСОБА_14 , сторона позивача із запитом до відповідних відділів громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ за отриманням відомостей щодо зареєстрованих осіб станом на час смерті спадкодавця не зверталась. 
Окрім того в ході судового розгляду третя особа ОСОБА_2 пояснив, що до дня смерті його мати ОСОБА_3 проживала у житловому будинку разом із  ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . 
Ці обставини підтверджуються відомостями будинкової книги.
Окрім того відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 листопада 2019 року у справі № 639/3497/19, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_13 (27/100), ОСОБА_6 (33/100), ОСОБА_5 (40/100). 
Водночас зі змісту вказаного рішення підтверджуються доводи третьої особи ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично знаходяться два будинки, оскільки у рішенні суд посилався на те, що у фактичному користуванні ОСОБА_5 (дружини ОСОБА_2 ) знаходиться квартира АДРЕСА_2 (приміщення - 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 житлова, 1-4 житлова, 1-5 житлова, 1-6 санвузол) в житловому будинку літ. «А-1» та частково в прибудові літ. «А1-1» , ганок літ. «а1» та житловий будинок літ «М-2», мезонін літ. «Мм», балкон літ. «м1», льох літ. «Ж», сарай літ. «Л», навіс літ. «Н», ворота №1, вигрібна яма №6, огорожа №8, хвіртка №9, 1/2 замощення II.
Отже, дослідженні у судовому засіданні докази у своїй сукупності спростовують доводи позовної заяви про те, що ОСОБА_3 проживала одиноко у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з чим погодився і представник позивача у виступі в судових дебатах.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, саме позивачу належить право визначати предмет та підставу позову, викладати обґрунтування своїх вимог, в межах яких суд здійснює розгляд справи.
Оскільки суд не встановив об`єктивних причин неможливості встановлення місця відкриття спадщини та кола спадкоємців нотаріусом, тобто існує позасудовий порядок встановлення цих обставин, а факт одинокого проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , спростований дослідженими доказами, підстави для задоволення цієї вимоги у суду відсутні. 
Доводи представника позивача ОСОБА_14 про можливість задоволення цієї позовної вимоги частково, суд відхиляє, оскільки в порядку позовного провадження суд обмежений межами позовних вимог, а вимог про встановлення факту проживання ОСОБА_3 разом із сім`єю ОСОБА_17 позивач не заявляла.

Розподіл судових витрат
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки у задоволенні однієї позовної вимоги суд відмовив, сплачений за цю вимогу судовий збір у розмірі 1064,96 грн необхідно покласти на позивача. 
Окрім того, розподіляючи судові витрати у виді сплаченого судового збору за вимогу, яку суд задовольнив, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Тому, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та верховенство права, враховуючи, що спір виник внаслідок дій позивача, які виразились у невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд покладає судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1064,96 грн (із застосуванням коефіцієнта 0,8 оскільки позов поданий в електронній формі,) на позивача незалежно від результатів вирішення спору та підстав для їх стягнення з відповідача не вбачає.
Керуючись ст.ст. 2, 12,141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:
Частково задовольнитипозов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення. 
Визначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємцеві за законом, додатковий строк в 3 (три) місяці для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_3 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В іншій частині позову – відмовити.
Судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2 129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) гривень 92 коп. покласти на позивача  ОСОБА_1 . 
Перебіг строку починається з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Відповідач: Харківська міська рада, місцезнаходження: майдан Конституції 7, місто Харків, 61000, код ЄДРПОУ 04059243. 
Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 .

Суддя А.  О.  Олійник