Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 2/733/525/26
Єдиний унікальний №733/801/26
Рішення
Іменем України

27 липня 2026 року  м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючого судді - Вовченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Ічнянського районного суду цивільну справу за позовом ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В :
Зміст позовних вимог.
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено кредитний договір №537697-КС-002 від 02.11.2025 року , відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок, на наступних умовах: строк кредитування 24 тижні, плата за користуванням кредиту 1% за кожний день, комісія за видачу кредиту 4 000,00 грн. Строк дії договору до 19.04.2026 року.
Відповідач здійснила часткову оплату за даним договором у загальну суму у розмірі 8 500,00 грн., однак у повному розмірі не виконала умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 18.05.2026 рік утворилась заборгованість перед кредитором в розмірі 58 340,00 грн. з яких: 20 000,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 28 000,00 грн. сума прострочених платежів по процентах, заборгованість по комісії 1950,00 грн., по процентах за ст.625 ЦК України - 8390,00 грн. 
На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 58 340,00 грн. за кредитним договором №537697-КС-002 від 02.11.2025 року, а також понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 27.05.2026 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, витребувані докази від АТ КБ « ПриватБанк» докази отримання відповідачем кредитних коштів. 
У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Сидоренко О.В. просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Дійсно 02.11.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено кредитний договір. На виконання умов Договору Товариство надало відповідачу 20 000,00 грн. на 24 тижні. На виконання умов Договору відповідачем було сплачено 8500,00 грн., що визнається самим позивачем. Визнаючи факт сплати відповідачем на користь позивача коштів у сумі 8500,00 грн. позивач не надав деталізованого розрахунку їх зарахування. Окрім того, боржник звільняється від відповідальності , визначеної ст.625 ЦК України, якщо кредитний договір укладений під час дії воєнного стану.
У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що не нараховував проценти за

користування кредитом пози межами строку (терміну) дії кредитного договору. Право кредитодавця на встановлення в Кредитному договорі обов`язку позичальника по сплаті комісії за надання кредиту прямо передбачено ЗУ «Про споживче кредитування». Також звертають увагу суду на те, що відповідачем здійснено платіж за кредитним договором, знаючи про те ,що він буде розподілятися зокрема на погашення його заборгованості за комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії кредитного договору.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 02.11.2025 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем укладено кредитний договір  №537697-КС-002 від 02.11.2025 року. Згідно даного договору відповідач отримала кредит у розмірі 20 000,00 грн. на умовах, визначених договором.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника грошових коштів, що також підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260529/29096-БТ від 05.06.2026 року.
Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості.
Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач здійснив часткову оплату за даним договором у загальну суму у розмірі 8 500,00 грн., однак у повному розмірі не виконав умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 07.04.2026 рік утворилась заборгованість перед кредитором в розмірі 58 340 ,00грн., з яких: 20 000,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 28 000,00 грн. сума прострочених

платежів по процентах, 8 390,00 грн. сума заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України, 1 950,00 грн. сума прострочених платежів за комісією.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Перевіряючи обґрунтованість заявленого позивачем розміру заборгованості, суд виходить з доведеності розміру заборгованості за кредитом 20 000,00 грн, отриманих та використаних позичальником, та заборгованості за процентами - 28 000,00 грн, що нараховувалися кредитором відповідно до умов договору № 537697-КС-002 .Кредитні кошти та проценти за користування кредитом в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача, суд погоджується із тим, що ТОВ «Бізнес Позика» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів за користування ними.
При цьому суд не погоджується із розміром заборгованості по пені/штрафу з огляду на наступне.
Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанови Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), від № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), згідно яких, тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків, таким як період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, такими як договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця

(позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, оскільки відповідачу ОСОБА_1 у період дії в Україні воєнного стану за договором від №537697-КС-002 від 02.11.2025 року нараховано відсотки , відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 8 390,00 грн, від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для їх стягнення.
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача комісії комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1950,00 грн. то суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 визначено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Враховуючи імперативне врегулюванням законодавством про захист прав споживачів умов щодо нарахування комісії з обслуговування кредитного договору щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості не підлягає застосуванню, отже відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги в частині стягнення комісії. 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути за договором № №537697-КС-002 від 02.11.2025 року заборгованість за основним боргом у розмірі 20 000,00 грн, за відсотками в розмірі 28 000,00 грн, а всього 48 000,00 грн., відмовивши в задоволенні позову в іншій частині.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2191,15 грн.(2662,40*100/82,3%), оскільки позовні вимоги задоволено частково на 82,3%.
Керуючись ст. ст. 11, 15-16, 509-510, 525, 526, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 19, 89, 259, 263-265, 274-279, 280-282, 284 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ: 41084239) заборгованість за кредитним договором №537697-КС-002 від 02.11.2025 року в загальній сумі 48 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2191,15 грн., а всього 50 191 (п`ятдесят одна тисяча сто дев`яносто одна) грн. 15 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач - ТОВ "Бізнес Позика", м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено та підписано 27.07.2026 року.

Суддя А. В. Вовченко