Справа №461/3344/26
Провадження №3/461/1375/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2026 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи - ГО «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ», посада або рід занять - керівник, місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,
встановив:
згідно протоколу про порушення митних правил, 02.03.2026 в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині – Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці у напрямку в`їзд в Україну по смузі руху «червоний коридор» громадянином України  ОСОБА_2  (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 ) ввезено як гуманітарна допомога товар: «вживаний електричний автомобіль марки «RENAULT», модель «ZOE», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 », який переміщувався на адресу Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (08720, Київська обл., м. Українка, просп. Дніпровський, буд. 23, кв.107, код ЄДРПОУ 33927020). Автомобіль переміщувався власним ходом.
Як підставу для ввезення товару, як гуманітарна допомога на митну територію України водій транспортного засобу до митного контролю подав товаросупровідні документи, у тому числі:
-декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 02.03.2026 року;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 .
Відповідно до поданої декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою та товаросупровідних документів, на адресу Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (код ЄДРПОУ 33927020), переміщуються як гуманітарна допомога товар: «вживаний електричний автомобіль марки «RENAULT», модель «ZOE», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 », донором (відправником) якого заявлена фізична особа Mirecki Vitaliy (Krakow ul.Grzegorzecka 33/8, Норвегія).
Декларування здійснив керівник Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (код ЄДРПОУ 33927020)  ОСОБА_1 , про що свідчить наявність кваліфікованого електронного підпису (КЕП) від 02.03.2026 на поданій митній декларації.
Будь-які документи (рахунок, лист про дарування, митна декларація країни експорту, тощо), які б підтверджували факт вивезення вказаного транспортного засобу з території Євросоюзу, як гуманітарної допомоги, до митного контролю водієм не надано.
З метою перевірки законності ввезення вказаного товару на митну територію України Львівською митницею 05.03.2026 скеровано лист №7.4-5/20-01/13/5951 керівнику Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (код ЄДРПОУ 33927020)  ОСОБА_1 .
На лист митниці від керівника Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (код ЄДРПОУ 33927020)  ОСОБА_1  09.03.2026 отримано відповідь листом без дати та номера (вх. митниці №8522/13/20 від 10.03.2026), що до організації звернувся волонтер KHVALIKHVOCT IEVGENII GF597050 ( ОСОБА_3 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 ), який перевозив зазначений автомобіль та надав документи на нього, дані донора, свої документи, а також лист звернення від військовослужбовця  ОСОБА_4 , який проходить службу військовій частині НОМЕР_6 . Надані документи слугували підставою для здійснення декларування товару, як гуманітарна допомога.
Опитаний громадянин України  ОСОБА_3  повідомив, що до нього 02.03.2026 по телефону звернувся ОСОБА_5 , який представився представником Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» та попросив перевести вказаний автомобіль через митний кордон України. Цього ж дня він у село Медика на парковці автомобілів забрав вказаний транспортний засіб. Ключі від автомобіля йому надав охоронець парковки, а документи знаходились в автомобілі. Андрій повідомив, що автомобіль необхідно доставити у м. Мостиська, а куди він буде направлятись дальше йому не відомо. В даному випадку він є просто водій і жодного відношення до громадської організації не має. 
Таким чином, твердження керівника Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (код ЄДРПОУ 33927020)  ОСОБА_1 , що до організації звертався волонтер KHVALIKHVOCT IEVGENII GF597050 ( ОСОБА_3 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 ) спростовано поясненнями самого  ОСОБА_6 . 
Львівською митницею скеровувався лист №7.4-5/20-01/8.2/6990 до військової частини НОМЕР_6 з метою підтвердження чи спростування факту очікування вказаного транспортного засобу та підтвердження чи спростування факту проходження військової служби  ОСОБА_4 . Однак, на лист митниці відповідь не надходила.
Пунктом 3 Порядку пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 року № 953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану» (далі Порядок) визначено, що особа набуває статусу отримувача з моменту автоматичної реєстрації в Єдиному реєстрі, яка здійснюється шляхом присвоєння отримувачу номера отримувача гуманітарної допомоги в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему. 
Відповідно до пункту 4 Порядку, перед початком декларування товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, отримувач вносить інформацію про такі товари до автоматизованої системи шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті та/або завантаження в нього документів у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему.
За результатами внесення в автоматизовану систему інформації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, такому переліку товарів автоматично присвоюється унікальний код гуманітарної допомоги.
Внесення інформації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, до автоматизованої системи та присвоєння унікального коду гуманітарної допомоги засвідчує факт визнання товарів, які зазначені в абзаці четвертому пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 Року № 953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану», гуманітарною допомогою.
Абзацом другим пункту 9 Порядку визначено, що з моменту прийняття митним органом декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.
Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. 
Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). 
З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Пунктом другим частини першої статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року №1192-XIV (далі – Закон) визначено, що гуманітарна допомога – цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. 
У свою чергу, абзацом другим частини другої статті 6 Закону передбачено, що транспортні засоби відносяться до гуманітарної допомоги, якщо вони надходять у період проведення антитерористичної операції, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, для отримання і використання Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною спеціальною службою транспорту, Національною поліцією України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Державною міграційною службою України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, іншими державними органами, які входять до складу сектору безпеки і оборони України, а також для використання військовослужбовцями з метою забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. У такому випадку державні органи, які входять до складу сектору безпеки і оборони України, мають статус отримувача гуманітарної допомоги, а з моменту використання таких транспортних засобів - статус набувача гуманітарної допомоги).
Таким чином, при ввезенні на митну територію України гуманітарної допомоги вона повинна відповідати вимогам – цільової адресної безоплатної допомоги, а також з метою використання військовослужбовцями з метою забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Листом Львівської митниці від 16.03.2026 №7.4-5/20-01/13/6876 викликався керівник Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (код ЄДРПОУ 33927020)  ОСОБА_1 . У визначений час останній не прибув, повідомивши про це своїм листом (вх. митниці №9575/13/20 від 18.03.2026 року).
Враховуючи викладене, встановлено, що керівник Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (код ЄДРПОУ 33927020)  ОСОБА_1 , з метою ввезення на митну територію України як гуманітарна допомога товарів: «вживаний електричний автомобіль марки «RENAULT», модель «ZOE», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 », надав митному органу лист (вх. митниці №8522/13/20 від 10.03.2026), у якому містяться неправдиві відомості про те, що саме ОСОБА_3 надав усі документи, які слугували підставою для здійснення декларування, а також декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 02.03.2026, при цьому жодних документів, які б підтверджували гуманітарний характер вказаного товару до митного контролю надано не було. Відтак, подана митна декларація містить неправдиві відомості щодо відправника (донора), одержувача товару його вартості, а також характеру вантажу (під виглядом товару, який переміщується в митному режимі імпорт, його заявлено як товар гуманітарної допомоги).
Митним органом дії керівника Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (код ЄДРПОУ 33927020)  ОСОБА_1  кваліфіковано, як дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів та документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару його вартості, а також характеру вантажу, тобто за ч. 1 ст. 483 МК України.
Представник  ОСОБА_1 – адвокат Репецький Віталій Васильович подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримав в ході провадження безпосередньо у судовому засіданні, відповідно до якого вказав, що під час митного оформлення транспортного засобу (електромобіля) марки RENAULT модель ZOE, VIN-код НОМЕР_3 , громадської організацією до митного органу було надано повний пакет документів (іноземний реєстраційний документ, декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою). Законодавство визначає вичерпний перелік документів та не передбачає необхідності надання додаткових. 
Так, Постанова КМУ № 953 не зобов`язує громадську організацію (фонд) мати звіт чи акт передачі військовослужбовцям на момент перетину кордону. Згідно з чинним порядком, фонд має 90 днів з моменту митного оформлення на те, щоб: 1) завезти авто; 2) поставити на тимчасовий облік у сервісному центрі МВС; 3) фізично передати набувачу (військовослужбовцю, в даному випадку); 4) внести електронний звіт про цільове використання до системи. 
Склавши протокол та вилучивши автомобіль, митниця фактично порушила сам Порядок, затверджений Постановою № 953, оскільки позбавила громадську організацію встановленого законом 90-денного строку на реалізацію процедури гуманітарної допомоги.
Усі технічні характеристики транспортного засобу, зокрема й тип двигуна — електричний, були відображені у митній декларації абсолютно правдиво. Жодних дій, спрямованих на приховування характеристик товару, надання одного товару вигляду іншого чи використання тайників, директором Фонду не вчинялося. Обставини, зазначені у протоколі, свідчать, що відомості про об`єкт декларування та мета його переміщення (забезпечення ЗСУ) повністю відповідають дійсності. Будь яка подія приховування товару від митного контролю відсутня.
Відповідно до п.6 статті 1 ЗУ «Про гуманітарну допомогу», набувачами гуманітарної допомоги є фізичні та юридичні особи, які потребують допомоги і яким вона безпосередньо надається. Згідно п.2 ст.1 Закону, гуманітарна допомога надається також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.
Крім того, чинна редакція Постанови КМУ № 953 прямо передбачає можливість ввезення гуманітарної допомоги для потреб конкретних військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у відсічі збройній агресії.
В свою чергу, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, характеризується виключно прямим умислом. Особа повинна усвідомлювати завідому неправдивість відомостей у документах, які вона подає митному органу, та бажати таким чином незаконно перемістити товар через митний кордон.
Так, офіційною метою ввезення автомобіля ГО є його подальша безвідплатна передача для потреб Збройних Сил України, а саме військовослужбовцю військової частини НОМЕР_6 солдату  ОСОБА_4 , що підтверджується його заявою від 23.02.2026 р. Спрямованість волі та намірів громадської організації була чітко зафіксована у документах, а в матеріалах справи відсутні докази, котрі б це спростовували.
Зазначає, що фактично, митний орган обґрунтовує протокол власним уявним припущенням про "намір вчинити правопорушення", стверджуючи, що електромобіль нібито не може бути використаний у зоні бойових дій. Проте, чинне законодавство України не надає митним органам повноважень визначати тактичну чи логістичну доцільність використання майна для військовослужбовців ЗСУ.
У матеріалах справи немає жодного доказу наявності умислу керівника громадської організації на вчинення обману, комерційне використання чи приховування автомобіля. Більше того, відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» та норм Податкового кодексу України, імпорт електромобілів в Україну становить мізерне фінансове навантаження, що повністю виключає будь-який істотний економічний мотив ухилення від сплати податків чи «приховування» майна.
Той факт, що транспортний засіб на момент складання протоколу не був переданий кінцевому набувачу — військовослужбовцю, зумовлений виключно протиправними діями самої митниці. Посадові особи митного органу вилучили автомобіль безпосередньо в пункті пропуску на кордоні, штучно перервавши законний ланцюг доставки гуманітарної допомоги.
Крім цього, вказує на те, що відповідно до письмового опитування військовослужбовця військової частини НОМЕР_6 солдата  ОСОБА_4  вбачається наступне.  ОСОБА_4 , повідомив, що він перебуває на службі в ЗСУ за контрактом на посаді солдата у військовій частині НОМЕР_6 в підрозділі СБС (сили безпілотних систем). Зазначив, що з метою виконання завдань виникла потреба в легкому електричному автомобілі, котрий би забезпечував можливість безшумного пересування, поєднував у собі властивості великого пересувного павербанку для швидкого та зручного заряджання пристроїв, а також забезпечував можливість зручно та економно пересуватись в період ротації, на відміну від використання важкого та об`ємного дизельного позашляховика. Вказує на те, що потреба саме в електромобілі зумовлена вищенаведеним та тактико-технічними і оперативними міркуваннями (низький акустичний та тепловий слід, що мінімізує можливість виявлення ворожими засобами акустичної розвідки та тепловізорами; можливість використання як мобільного павербанку. Підтвердив звернення з відповідною заявою від 23.02.2026 р. на ім`я керівника ГО «СТ Перлина степу»  ОСОБА_7  щодо сприяння у доставці автомобіля Renault ZOE, як гуманітарної допомоги, котрий використовуватиметься для стримування збройної агресії, а також підтвердив відсутність грошових відносин між ним та ГО. Зазначив, що вилучення автомобіля митницею затримує його передачу йому (солдату ОСОБА_4 ), як набувачу, а також підтверджує, що після отримання вказаний транспортний засіб буде використовуватись виключно за цільовим призначенням - для забезпечення потреб оборони держави, і не буде проданий або використаний з метою отримання прибутку.
Також, зазначає, що в протоколі вказано, що митна декларація містить неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару його вартості, а також характеру вантажу. В декларації вказано отримувачем ГО «СТ «Перлина степу», відправником (донором)  ОСОБА_8 . З Договору дарування транспортного засобу від 26.02.2026 р. (Umowa darowizny pajazdu) вбачається, що між  ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ), що іменується далі за текстом договору — Дарувальник, та між: Благодійний товариством «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (CO Sadivnyckie TOWARZYSTWO "PERLYNA STEPU"), 80-720 PESEL / код ЄДРПОУ: (не вказано), що іменується далі за текстом договору — Обдаровуваний (в особі  ОСОБА_10 ) укладено договір дарування гуманітарної допомоги. Згідно § 1 Договору, предметом дарування є транспортний засіб марки: RENAULT ZOE, рік випуску: 2017, об`єм двигуна: EL (Електричний), реєстраційний номер: НОМЕР_4 , номер кузова (VIN): НОМЕР_3 . § 2 Дарувальник заявляє, що він є власником предмета дарування, який описаний у § 1 цього Договору. § 3 Дарувальник передає Обдаровуваному у власність, безоплатно, описаний у § 1 предмет дарування у розмірі 100% частки, а Обдаровуваний зазначений дарунок приймає. § 4 Вартість предмета дарування Сторони визначають у сумі 4200 € (прописом: Чотири тисячі двісті євро). Вказівка вартості вантажу в декларації не передбачена. Характер вантажу гуманітарна допомога – має реальний характер, зокрема як гуманітарна допомога для потреб ЗСУ, набувачем якої є солдат    ОСОБА_4 , про що зазначалось вище. Проведена офіційна верифікація, оскільки декларація зареєстрована в Автоматизованій системі 02.03.2026 о 13:44:34 з присвоєнням унікального коду гуманітарної допомоги: 24959356. Система Мінсоцполітики підтвердила статус вантажу до моменту перетину кордону.
У зв`язку з вищевикладеним, просить провадженні у справі закрити.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Репецький Віталій Васильович в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі підтримав.
Представник митного органу в судовому засіданні заперечив проти задоволення такого клопотання та підтримав протокол про порушення митних правил.
Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. (ч.1 ст. 486 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
В обґрунтування висновків про наявність у діях  ОСОБА_1  складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, митним органом суду надано наступні досліджені в процесі розгляду справи докази:
- протокол про порушення митних правил № 0494/UA20900/2026 від 31 березня 2026 року, у якому викладено суть інкримінованого правопорушення;
- декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою;
- письмові пояснення  ОСОБА_6 від 02.03.2026;
- копія паспорта  ОСОБА_6 ;
- копія листів Львівської митниці від 05.03.2026, 16.03.2026, 17.03.2026 щодо надання інформації;
- відповідь Громадської організації «Садівницьке товариство «Перлина Степу»;
- доповідну записку;
- висновок Львівського управління експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби №1420003400-0389 від 17.04.2026 щодо визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу.
Вказані докази були безпосередньо досліджені та перевірені судом в процесі розгляду справи у присутності учасників даного провадження.
Також, в ході розгляду справи досліджено наступні, надані стороною захисту письмові докази.
Письмове опитування  ОСОБА_4 від 14.05.2026 в порядку п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до яких  ОСОБА_4  пояснив, що перебуває на службі в ЗСУ за контрактом на посаді солдата в/ч НОМЕР_6 в підрозділі СБС (сили безпілотних систем). З метою виконання бойових завдань, виникла потреба в легкому електричному автомобілі котрий би забезпечував можливість безшумного пересування, поєднував у собі властивості великого пересувного павербанку для швидкого та зручного заряджання пристроїв, а також забезпечував можливість зручно та економно пересуватись в період ротації, на відміну від використання важкого та об`ємного дизельного позашляховика. Тобто потреба саме в електромобілі зумовлена вищенаведеним та тактико-технічними і оперативними міркуваннями (низький акустичний та тепловий слід, що мінімізує можливість виявлення ворожими засобами акустичної розвідки та тепловізорами; можливість використання як мобільного павербанку (із застосуванням автомобільного інвертора), оскільки наявність акумуляторної батареї високої ємності дозволить здійснювати оперативну зарядку критично важливого обладнання підрозділу в автономних умовах). Так, знайомий повідомив йому, що може посприяти в можливості забезпечення таким автомобілем через благодійний фонд. В телефонній розмові з керівником фонду «Перлина степу» Рашідом було обговорено та обумовлено про таку можливість. Так,  ОСОБА_4 було написано заяву від 23.02.2026 на ім`я керівника благодійного фонду – ГО «СТ «Перлина степу»  ОСОБА_7  щодо сприяння допомоги, котрий буде використовуватись ним для стримування збройної агресії. Жодних грошових відносин між ними не існує. В подальшому, йому стало відомо про те, що вказаний автомобіль були вилучено Львівською митницею. Вказує, що зазначений транспортний засіб буде використовуватись ним як військовослужбовцем виключно за цільовим призначенням для забезпечення потреб оборони держави і не буде проданий або використаний з метою отримання прибутку.
Згідно заяви  ОСОБА_4  від 23.02.2026 на ім`я Голови ГО СТ Перлина степу  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4  просить посприяти ввезенню автомобіля РЕНО ЗОЕ ЕК66325, НОМЕР_3 , 2017 року випуску, як гуманітарної допомоги. Автомобіль буде використовуватись для стримання збройної агресії росії проти України (з метою забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації). Просить задекларувати автомобіль, як гуманітарна допомогу.
Військовий квиток серії НОМЕР_7 , відповідно до якого  ОСОБА_4  проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_6 на посаді зовнішнього пілота (оператора) з 11.10.2025.
Довідки форми 5 військової частини НОМЕР_6 від 11.06.2026, відповідно до якої солдат  ОСОБА_4  перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_6 .
Договір дарування транспортного засобу від 26.02.2026, укладеним між  ОСОБА_11 ( ОСОБА_8 ) та Благодійним товариством «Перлина степу» ступінь споріднення: гуманітарна допомога, щодо дарування транспортного засобу марки Renault Zoe, об`єм двигуна: електричний, реєстраційний номер: НОМЕР_8 , номер кузова: НОМЕР_3 .
Суд відзначає, що предмет дослідження у провадженні фактично є перевірка факту переміщення через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів (вживаного електричного автомобіля марки «RENAULT», модель «ZOE», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ) підроблених документів та документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару, його вартості а також характеру вантажу (митної декларації).
Згідно ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.
Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка його вчинила характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.
Згідно положень ст. 488 МКУ, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
Відповідно до ч. 2 ст. 486 МКУ, провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
В силу вимог ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи, зокрема, опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; вчиняються інші процесуальні дії, під час яких складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі -Конвенція), притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.
Згідно ст.6 даної Конвенції:
«Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:
а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;
b)мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;
c)захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагати інтереси правосуддя;
d)допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;
е) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею-одержувати безоплатну допомогу перекладача».
Крім цього, суд зауважує наступне.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. 
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).
У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. 
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, висновок про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.  Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 508 МКУ та ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Водночас, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Стаття 6 Конвенції також встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.
Разом з тим, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, враховую те, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» у його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися у світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання.
Так, Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Зокрема, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".
Процес у справі про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).
Отже, адміністративні стягнення у даній категорії справ, мають каральний і стримуючий характер.
Водночас, розмір та вид стягнення у цій категорії справ інколи перевищує розмір покарань, зокрема штрафів, визначених санкцією окремих статей Кримінального кодексу України.
Таким чином, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статті 483 МК України може бути віднесене до «кримінального обвинувачення», у розумінні статті 6 Конвенції, із поширенням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.
Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній (в даному випадку особа відносно якої складено протокол) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (в даному випадку на відповідних особах митного органу), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.
Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. 
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (у даному випадку митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (у даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі належних та допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень, у даному випадку митний орган в особі уповноважених на це осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Як встановлено в ході розгляду справи обставини перевезення транспортного засобу зазначеного у протоколі з приховуванням від митного контролю стороною захисту заперечуються. Зокрема, захист заперечує факти вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів та документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару його вартості, а також характеру вантажу.
Отже, сторона захисту вказує на відсутність у діях особи відносно якої складено протокол усіх ознак інкримінованого правопорушення, а митний орган (його уповноважені представники) стверджують протилежне.
Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що під час митного оформлення транспортного засобу (електромобіля) марки RENAULT модель ZOE, VIN-код НОМЕР_3 , наведеною вище Громадською організацією до митного органу було надано повний, документів (іноземний реєстраційний документ, декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою тощо).
Так, згідно декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, отримувач гуманітарної допомоги: ГО «СТ «Перлина Степу», водій ОСОБА_12 , декларант: ОСОБА_1 , марка машини: Renault, номер машини: НОМЕР_4 , донор гуманітарної допомоги Mirecki Vitaliy, найменування товарів: авто для потреб ЗСУ.
Як наведено вище, у своїх письмових поясненнях та в судовому засіданні захисник зазначив, що законодавство визначає вичерпний перелік документів та не передбачає необхідності надання додаткових.
Так, згідно п. 14, 15 Порядку пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 р. №953, Отримувач, крім підприємств, установ чи організацій, що утримуються за рахунок бюджетів, уповноважених ними державних установ та органів місцевого самоврядування, втрачає статус отримувача гуманітарної допомоги з моменту блокування його облікового запису в Єдиному реєстрі у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему.  Таке блокування здійснюється  автоматично у разі неподання отримувачем звіту протягом 90 календарних днів з дати митного оформлення гуманітарної допомоги за декларацією або неподання отримувачем, який задекларував гуманітарну допомогу і не здійснив її повний розподіл, звіту із зазначенням актуальної інформації про наявність гуманітарної допомоги протягом 90 днів підряд. Особи, винні у порушенні законодавства про гуманітарну допомогу, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно пп. а) п. 5, п. 6 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», отримувачі гуманітарної допомоги - юридичні особи, а також акредитовані представництва іноземних держав, міжнародних та іноземних гуманітарних організацій в Україні (без створення юридичної особи), визначені у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку отримувачами гуманітарної допомоги , зокрема громадські об`єднання, у тому числі громадські об`єднання ветеранів війни, громадські об`єднання осіб з інвалідністю, підприємства та організації, засновані ними та створені у порядку, визначеному Законом України "Про громадські об`єднання", - для здійснення їхньої статутної діяльності без мети одержання прибутку, є набувачами гуманітарної допомоги, які потребують допомоги і яким вона безпосередньо надається.
Згідно п. 3-2 Постанови КМУ від 10 травня 2022 р. № 584 «Про навчання водіїв та державну реєстрацію транспортних засобів у період воєнного стану в Україні», установлено, що на період воєнного стану транспортні засоби, визнані гуманітарною допомогою, кінцевими набувачами яких є військовослужбовці, призначені для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - транспортний засіб, визнаний гуманітарною допомогою), підлягають тимчасовому державному обліку у сервісних центрах.  Тимчасовий державний облік транспортного засобу, визнаного гуманітарною допомогою, здійснюється на підставі заяви військовослужбовця - набувача такого транспортного засобу (далі - набувач), документа, що посвідчує особу військовослужбовця, документа, що підтверджує проходження військової служби набувачем, а також акта приймання-передачі транспортного засобу, що є гуманітарною допомогою (далі - акт приймання-передачі), за формою згідно з додатком та роздрукованої електронної декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (далі - декларація), оформленої згідно з додатком 1 до Порядку пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 р. № 953 “Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану” (Офіційний вісник України, 2023 р., № 87, ст. 5038), на підставі якої такий транспортний засіб ввезено на митну територію України.  Тимчасовий державний облік транспортних засобів, визнаних гуманітарною допомогою до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 р. № 953 “Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану”, здійснюється за заявою набувача, на підставі документів військовослужбовця, визначених в абзаці другому цього пункту, засвідченої належним чином отримувачем гуманітарної допомоги копії декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, за формою згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2022 р. № 174 “Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану” (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1259), на підставі якої такий транспортний засіб було ввезено на митну територію України, оригіналу документа, за яким транспортний засіб передано отримувачем гуманітарної допомоги набувачу.
Відтак, суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що фонд має 90 днів з моменту митного оформлення на те, щоб: 1) завезти авто; 2) поставити на тимчасовий облік у сервісному центрі МВС; 3) фізично передати набувачу (військовослужбовцю, що мало місце в даному випадку); 4) внести електронний звіт про цільове використання до системи.
Відтак, в ході розгляду справи не отримано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б свідчили про недотримання вимог чинного законодавства під час здійснення митного оформлення відповідним суб`єктом.
За наведених обставин подані суду митним органом матеріали не доводять наявність в діях  ОСОБА_1  суб`єктивної сторони порушення митних правил.
У свою чергу, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, тобто зовнішні ознаки, встановлені законом про адміністративну відповідальність (Митним кодексом України), у яких проявляється зовні процес вчинення суспільно небезпечного діяння також, не доведена належними та допустимими доказами.
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.
З огляду на те, що в ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом доводять винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого правопорушення, враховуючи вимоги закону щодо того, що усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягається до відповідальності, приходжу до висновку про відсутність у діях особи відносно якої складено протокол складу інкримінованого адміністративного правопорушення. 
Наведені вище, встановлені в ході розгляду справи обставини, вказують на те, що  ОСОБА_1  не вчиняв умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів та документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару його вартості.
Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд, що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі; 4) про передання матеріалів справи про порушення митних правил прокурору або органу досудового розслідування на підставі частини першої статті 496 цього Кодексу.
З урахуванням наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України, 
постановив:
Провадження у справі про порушення митних правил відносно  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 483 МК України закрити.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0494/UA209000/2026 від 31.03.2026 товар - «вживаний електричний автомобіль марки «RENAULT», модель «ZOE», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 » - повернути уповноваженим особам Громадської організації «САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРЛИНА СТЕПУ» (08720, Київська обл., м. Українка, просп. Дніпровський, буд. 23, кв.107, код ЄДРПОУ 33927020) для здійснення митних процедур та подальшої передачі транспортного засобу військовослужбовцям Збройних Сил України в якості гуманітарної допомоги.
Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький