Справа 521/12385/26
Номер провадження 3/521/3868/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року        м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Поліщук І.О., при секретарі Коржеван В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 715419 від 10.07.2026 року, відповідно до якого, що 24.04.2026 09:00 за адресою м. Одеса, вул. Аеропортівська 27/1, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час складання практичного іспиту керував навчальним ТЗ Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 з переобладнанням конструкції ТЗ, а саме з додатково встановленою дублюючою педалею акселератором газу, яка не зазначена у висновку №321534 від 21.06.2022 під час переобладнання даного автомобіля в спеціалізований учбовий навчальний ТЗ, оскільки встановлювалось та реєструвалося переобладнання з додаванням дублюючих органів керування з зчепленням та гальмівною системою, а також дзеркал заднього виду для спеціаліста, що проводить навчання, (Правопорушення вчинене повторно протягом року Постановa Cepії EHA №5068978 від 25.06.2025 за ч. 1 ст. 121 КУпАП) чим порушив п. 31. 3. а. ПДР – Експлуатація ТЗ у разі їх вигот./переробл. з поруш. вимог стандартів правил і норм, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 121 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Марков О.С. до судового засідання з`явився, надав клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно вимог ч. 2 ст. 7 провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.
Так, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, вина особи в скоєнні адміністративного правопорушення має бути доведена, як і в скоєнні злочину, поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, що притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать цій версії. Наявність таких обставин, яким така версія не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення була лише більш вірогідною за версію особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Як вбачається з протоколу серії ЕПР 1 № 715419 від 10.07.2026 року, відповідно до якого, 24.04.2026 09:00 за адресою м. Одеса, вул. Аеропортівська 27/1, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час складання практичного іспиту керував навчальним ТЗ Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 з переобладнанням конструкції ТЗ, а саме з додатково встановленою дублюючою педалею акселератором газу, яка не зазначена у висновку №321534 від 21.06.2022 під час переобладнання даного автомобіля в спеціалізований учбовий навчальний ТЗ, оскільки встановлювалось та реєструвалося переобладнання з додаванням дублюючих органів керування з зчепленням та гальмівною системою, а також дзеркал заднього виду для спеціаліста, що проводить навчання, (Правопорушення вчинене повторно протягом року Постановa Cepії EHA №5068978 від 25.06.2025 за ч. 1 ст. 121 КУпАП) чим порушив п. 31. 3. а. ПДР – Експлуатація ТЗ у разі їх вигот./переробл. з поруш. вимог стандартів правил і норм, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 121 КУпАП.
До зазначеного протоколу Управлінням патрульної поліції в Одеській області були додані наступні документи: другий екземпляр, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 715419 від 10.07.22026; виписка з АІПС «Адмінпрактика», Виписка стосовно автомобіля з держ. номером НОМЕР_1 , постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не автоматичному режимі серії ЕАН № 5068978 від 25.06.2025, довідка про отримання особою водійського посвідчення, довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, повідомлення про запрошення до УПП в Одеській обл. від 29.06.2026 та повідомлення про запрошення до УПП в Одеській обл. від 01.07.2026.
Інших документів з Управління патрульної поліції м. Одеси до суду не надходило.
Вказані матеріали не містять відомостей, які б підтверджували наявність зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 715419 від 10.07.2026 переобладнання конструкції автомобіля Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме додатково встановленої дублюючої педалі акселератору газу, яка не зазначена у висновку №321534 від 21.06.2022. 
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що єдиним документом в матеріалах справи, який може мати доказове значення, є протокол про адміністративне правопорушення, який сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.
За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, у зв`язку із чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав, визначених п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП України.
На підставі викладеного та керуючись ст.9, 10, 24 ,33, 121 ч. 4, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя    І.О. Поліщук