Справа № 522/23639/17  
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Стефанова С.О., 
секретаря судового засідання – Крилова Я.А., 
позивача – ОСОБА_1 ,
представників командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України - Абросимової Юлії Геннадіївни, Сороки Євгена Вікторовича (на підставі наказу),
представника Міністерства оборони України – Доброва Юрія Івановича (на підставі виписки з ЄДРПОУ), 
представника Військової частини НОМЕР_1 – Комлаша Валерія Миколайовича (на підставі довіреності),
розглянувши у порядку загального позовного провадження у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,- 
В С Т А Н О В И В:

25 травня 2018 року з Приморського районного суду міста Одеси, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 7 травня 2018 року у справі № 522/23639/17, до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вхід. № 32615/26 від 25.03.2026 року) та доповнення до заяви про уточнення позовних вимог (вхід. № 34522/26 від 30.03.2026 року), просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 по відновленню моїх прав та законних інтересів, порушених внаслідок незаконного виключення мене 14.11.2016 зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та зняття зі всіх видів забезпечення; 
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати помісячно і виплатити мені щомісячне грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 15 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке я недоотримав внаслідок незаконного звільнення (визначене ч.2 ст. 8, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» і пунктом 9 розділу XXXI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018). До розрахунку цього щомісячного грошового забезпечення включити щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплаті, винагороди, які мають постійний характер, премія), які я отримував до незаконного звільнення станом на 14.11.2016 за займаною штатною посадою «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 » з посадовим окладом 1400,00 грн., мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), з урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплати мені цих грошових коштів включно моєї вислуги років і норм грошового забезпечення, які я отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року; 
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити мені грошову компенсацію за всі невикористані мною дні щорічної основної відпустки, які мені, як військовослужбовцю, були зобов`язані надати відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розрахунок грошової компенсації здійснити виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни моєї вислуги років та норм грошового забезпечення, які я отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року;
4. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити мені грошову компенсацію вартості за неотримане мною речове майно в період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розрахунок грошової компенсації здійснити виходячи із норм забезпечення військовослужбовців речовим майном, встановлених законодавством України, та з урахуванням зміни норм і порядку речового забезпечення в цей період; 
5. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести і виплатити мені індексацію мого щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 15 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведену на момент виплати мені цього грошового забезпечення. Індексацію здійснити, відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003;
6. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити мені компенсацію втрати мною частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати мені щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 15 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розрахунок компенсації здійснити відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001;
7. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати мені, капітану 1 рангу ОСОБА_1 , до вислуги років в Збройних Силах України у календарному обчисленні та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
8. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 815/7098/16 встановленим порядком та у хронологічної послідовності в послужному списку першого і другого екземплярів особової справи капітана 1 ранга ОСОБА_1 , зробити обов`язковий запис: 
«Запис послужного списку: 
«Виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 листопада 2016 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 № 230 від 14.11.2016.»;
«ВИКЛЮЧЕНО на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 815/7098/16.». 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 після видання стосовно мене наказу по стройовій частині командира військової частини НОМЕР_2 про допущення мене до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 після незаконного звільнення мене у 2016 році, встановленим порядком та у хронологічної послідовності в послужному списку першого і другого екземплярів особової справи капітана 1 ранга ОСОБА_1 зробити записи: 
- запис про зарахування мені до вислуги років в Збройних Силах України та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, періоду вимушеного прогулу з 14.11.2016 по дату фактичного допущення мене до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 
- запис за встановленою формою про проходження мною військової служби у Командуванні ВМС ЗС України з дати фактичного допущення мене до виконання службових обов`язків за займаною посадою;
9. Стягнути з військової частини НОМЕР_2 на мою користь на відшкодування заподіяної мені протиправною бездіяльністю Командування ВМС ЗС України моральної шкоди У розмірі 500 (п`ятсот) тисяч гривень. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Цховребову М.Г.
Ухвалою суду від 30.05.2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди – прийнято до провадження. Справа вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 06 березня 2019 року клопотання позивача, вхід. №7945/19 від 05.03.2019 року, – задоволено. Зупинено провадження у справі № 522/23639/17 – до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 420/480/19.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2023 року, адміністративну справу №522/23639/17 передано на розгляд судді Стефанову С.О.
Позиція позивача обґрунтовується наступним
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 у справі №815/7098/16, яка набрала законної сили 11.10.2017, визнано протиправним та скасовано рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, оформлене наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 230 (по стройовій частині) від 14.11.2016, в частині виключення його зі списків особового складу, а також зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 поновити капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14.11.2016 у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та на всіх видах забезпечення.
Позивач зазначає, що, незважаючи на набрання зазначеним судовим рішенням законної сили, ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом тривалого часу не виконало покладений на нього судом обов`язок щодо поновлення його у списках особового складу та на всіх видах забезпечення, чим, на його думку, допустило протиправну бездіяльність, яка триває і до цього часу.
На думку позивача, про порушення своїх прав він дізнався 12.10.2017, тобто наступного дня після набрання постановою суду законної сили, оскільки саме з цього моменту у відповідача виник обов`язок виконати судове рішення. Позивач вказує, що рішенням суду від 20.04.2017 фактично встановлено юридичний факт його перебування у вимушеному прогулі починаючи з 14.11.2016 як наслідок незаконного виключення зі списків особового складу військової частини та незаконного припинення проходження військової служби.
На переконання позивача, скасування судом наказу про виключення його зі списків особового складу означає відновлення його правового статусу військовослужбовця з 14.11.2016, права обіймати штатну посаду, проходити військову службу, виконувати службові обов`язки та перебувати на всіх видах забезпечення без будь-яких перерв.
Позивач посилається на положення частини другої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 231 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008, а також пункту 12.5 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 №170, відповідно до яких у разі поновлення військовослужбовця на військовій службі одночасно вирішується питання про виплату матеріального та грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, зарахування цього періоду до вислуги років та строку вислуги у військовому званні.
Крім того, позивач зазначає, що чинне законодавство України передбачає механізм виконання судового рішення шляхом видання відповідних наказів командування, внесення змін до особової справи, послужного списку та інших документів персонального обліку військовослужбовця. На думку позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язане було привести у відповідність відомості його особової справи, послужного списку, Книги алфавітного обліку офіцерського складу, штатно-посадової книги та інших документів обліку особового складу відповідно до судового рішення.
Позивач також зазначає, що аналогічна протиправна бездіяльність мала місце і раніше під час виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014 у справі №2а-6803/09/1570 щодо його поновлення після попереднього незаконного звільнення, що, на його переконання, свідчить про систематичне та умисне невиконання відповідачем судових рішень.
У зв`язку з викладеним позивач вважає, що має право на отримання грошового забезпечення за весь період вимушеного прогулу починаючи з 15.11.2016 до дня фактичного поновлення у списках особового складу, у тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, премій, щомісячної додаткової грошової винагороди, а також інших виплат, передбачених законодавством для військовослужбовців.
Окрім цього, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний здійснити виплату грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2017 рік, компенсації вартості неотриманого речового майна, провести індексацію належних до виплати сум, нарахувати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, зарахувати період вимушеного прогулу до вислуги років та строку вислуги у військовому званні, а також внести відповідні зміни до документів персонального обліку.
Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 500 000 грн, посилаючись на те, що тривале невиконання судового рішення спричинило йому моральні страждання, порушення нормального способу життя та негативно вплинуло на його ділову репутацію й соціальне становище. 
Позиція відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) обґрунтовується наступним
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 у справі №815/7098/16 виконана у повному обсязі. Відповідач послався на те, що після ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020, якою було визнано протиправними окремі положення наказу №262 від 26.12.2018, зазначений наказ у відповідній частині був скасований, а наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2020 №184 позивача поновлено з 14.11.2016 у списках особового складу на попередній посаді та на всіх видах забезпечення, після чого його виключено зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням у відставку.
Відповідач зазначив, що законність таких дій неодноразово перевірялася судами під час розгляду заяв позивача в порядку статті 383 КАС України. Зокрема, ухвалами Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 та 23.10.2020, залишеними без змін постановами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021, у задоволенні відповідних заяв було відмовлено. При цьому апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач виконав усі дії зобов`язального характеру, визначені постановою суду від 20.04.2017.
Також відповідач зазначив, що наказом №184 від 24.09.2020 позивачу були нараховані та виплачені всі належні суми, а саме: середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, грошове забезпечення за період з 30.06.2020 по 24.09.2020, компенсація вартості неотриманого речового майна, а також до вислуги років зараховано період з 14.11.2016 по 24.09.2020. Вказані виплати, за твердженням відповідача, були фактично здійснені та перераховані на банківський рахунок позивача.
Щодо вимог про виплату грошового забезпечення за період після 24.09.2020 відповідач зазначив, що постанова суду від 20.04.2017 була виконана саме шляхом поновлення позивача та його повторного звільнення відповідно до наказу №184, який у подальшому був предметом судового оскарження у справі №420/11264/20. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2024, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024, у задоволенні позову відмовлено, що, на думку відповідача, підтверджує правомірність прийнятого наказу та відсутність підстав для подальшого нарахування грошового забезпечення.
Заперечуючи проти вимог про виплату компенсації за невикористані щорічні відпустки, відповідач зазначив, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №420/11669/20 наказом від 01.12.2021 №230 позивачу було нараховано та виплачено компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2017– 2020 роки, а тому відповідний обов`язок виконано.
Щодо вимог про виплату компенсації вартості неотриманого речового майна відповідач зазначив, що така компенсація за період з 14.11.2016 по 24.09.2020 була нарахована наказом №184 від 24.09.2020 та фактично виплачена позивачу.
Стосовно вимог про проведення індексації грошового забезпечення відповідач послався на рішення судів у справі №420/11264/20, якими встановлено відсутність підстав для її нарахування, оскільки за час вимушеного прогулу позивачу було виплачено середній заробіток (грошове забезпечення), що має разовий характер і відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078, індексації не підлягає.
Заперечуючи проти вимог про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, відповідач зазначив, що аналогічні вимоги вже були предметом розгляду у справах №420/11264/20 та №420/4895/21, за результатами розгляду яких судами було відмовлено у їх задоволенні.
Щодо вимог про зарахування періоду вимушеного прогулу до вислуги років відповідач зазначив, що такий період уже зарахований наказом №184 від 24.09.2020 та підтверджений розрахунком вислуги років, здійсненим комісією Міністерства оборони України. Водночас відповідач звернув увагу, що питання присвоєння чергового військового звання належить до повноважень Президента України, а для військового звання, яке є наступним для позивача, строки перебування у попередньому військовому званні законодавством не встановлені.
Крім того, відповідач зазначив, що відповідні записи про проходження військової служби та зарахування спірного періоду до вислуги років уже внесені до послужного списку позивача, що підтверджено матеріалами його особової справи та розрахунком вислуги років, здійсненим у порядку, визначеному законодавством.
Позиція відповідача – Військової частини НОМЕР_1 обґрунтовується наступним
Військова частина НОМЕР_1 – позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що є неналежним відповідачем у справі. Відповідач зазначив, що позивач ніколи не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не перебував у списках її особового складу, а тому командир військової частини не є по відношенню до позивача роботодавцем чи уповноваженим органом у розумінні статті 117 КЗпП України та не наділений повноваженнями приймати індивідуальні рішення щодо проходження ним військової служби або здійснення відповідних виплат.
Відповідач зазначив, що з 01.01.2015 ІНФОРМАЦІЯ_1 було зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 . При цьому перебування іншої військової частини на фінансовому забезпеченні, на думку відповідача, означає виключно здійснення фінансового забезпечення на підставі відповідних розпорядчих документів та не свідчить про виникнення у військової частини НОМЕР_1 статусу роботодавця чи суб`єкта, уповноваженого самостійно визначати права військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 . Військова частина НОМЕР_1 наголосила, що здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення виключно на підставі рішень та наказів військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а тому не може нести відповідальність за неприйняття або зміст відповідних рішень.
На підтвердження своєї позиції відповідач послався на судову практику, зокрема рішення Одеського окружного адміністративного суду у справах №420/8393/20 та №420/7868/20, у яких зазначено, що військова частина НОМЕР_1 не допускає протиправної бездіяльності, оскільки здійснює виплати лише після прийняття відповідних рішень військовою частиною НОМЕР_2 .
Позиція відповідача – Міністерства оборони України обґрунтовується наступним
Міністерство оборони України позов не визнало та зазначило, що заявлені вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.
Представник Міністерства оборони України вказав, що правовідносини щодо проходження військової служби регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідач звернув увагу, що позивач 1954 року народження, має 72 роки, а тому відповідно до статті 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не може перебувати на військовій службі. Крім того, наказом Міністра оборони України від 13.05.2016 №428 (по особовому складу) позивача звільнено у відставку за станом здоров`я.
Міністерство оборони України зазначило, що законність зазначеного наказу вже була предметом судового розгляду у справах №815/5044/16 та №420/11669/20, за результатами яких судами всіх інстанцій підтверджено правомірність звільнення позивача, а встановлені цими рішеннями обставини мають преюдиціальне значення відповідно до статті 78 КАС України.
Також відповідач зазначив, що Міністерство оборони України є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки позивач не заявив до нього самостійних позовних вимог, а виконання судових рішень щодо виплат військовослужбовцям здійснюється відповідними військовими частинами як розпорядниками бюджетних коштів у порядку, визначеному бюджетним законодавством. Міністерство лише забезпечує фінансування в межах установлених бюджетних процедур, що саме по собі не породжує спірних правовідносин із позивачем.
Крім того, Міністерство оборони України зазначило, що сам факт наявності спору щодо розміру належних виплат не є підставою для визнання незаконним виключення військовослужбовця зі списків особового складу. При цьому відповідач послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.09.2023 у справі №420/4487/19.
Відповідач також вказав, що вимоги позивача фактично стосуються майбутніх дій державних органів та ґрунтуються на припущеннях, оскільки відсутні докази звернення позивача до уповноважених органів щодо оформлення пенсії чи отримання відповідної відмови.
Окремо Міністерство оборони України зазначило, що питання, які ставить позивач у позовній заяві (з урахуванням уточнень від 23 та 29 березня 2026) є аналогічними до тих позовних вимог, які вже досліджувались судами під час розгляду справи №420/11264/20, а факти встановленні у судовому рішенні (яке набрало законної сили - 11.12.2024) мають преюдиціальне значення для вирішення спірних правовідносин у цій справі.
З огляду на викладене Міністерство оборони України просило відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Процесуальні дії та клопотання учасників справи
Ухвалою суду Одеського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Стефанов С.О.) від 25 вересня 2023 року прийнято справу №522/23639/17 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - до розгляду. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. 
Прийнято адміністративну справу №522/23639/17 зі стадії зупинення провадження у справі відповідно до ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року.
Ухвалою суду від 16 березня 2026 року поновлено провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа – Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди зі стадії на якій воно було зупинене. Розпочато розгляд справи спочатку. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 26 березня 2026 року о 10 год. 00 хв.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року виправлено описку у вступній частині ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року по справі № 522/23639/17 щодо дати винесення ухвали, а саме замість: « 16 березня 2024 року», вірним вважати: « 16 березня 2026 року».
20 березня 2026 року від Військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання про залишення позову без руху.
24 березня 2026 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення щодо позову.
25 березня 2026 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог.
30 березня 2026 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення до позовної заяви.
30 березня 2026 року від позивача до суду надійшли доповнення до заяви від 25.03.2026 року про уточнення позовних вимог.
Ухвалою суду від 02 квітня 2026 року прийнято заяву позивача про уточнення позовних вимог (вхід. № 32615/26) та Доповнення до заяви від 25.03.2026 року про уточнення позовних вимог (вхід. № 34522/26) до розгляду.
10 квітня 2026 року від позивача до суду надійшло клопотання про вступ у справу інших осіб, відповідно до якого позивач просив залучити до участі у справі Міністерство оборони України та Військову частину НОМЕР_1 у якості відповідачів.
10 квітня 2026 року від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) до суду надійшов відзив на позов.
Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року задоволено клопотання позивача. Залучено до участі у справі у якості співвідповідачів- Міністерство оборони України та Військову частину НОМЕР_1 . Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи № 522/23639/17.
Надано Міністерству оборони України та Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання відзиву на позов – протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
27 квітня 2026 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ).
04 травня 2026 року від відповідача – Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву. 
06 травня 2026 року від відповідача – Міністерства оборони України до суду надійшов відзив на позовну заяву. 
12 травня 2026 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог та відповідь на відзив відповідача.
14 травня 2026 року до суду від відповідача – Міністерства оборони України до суду надійшли заперечення на заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.
Ухвалою суду від 14 травня 2026 року у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог (вхід. № 51387/26) у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовлено. 
За результатом розгляду питання про відсутність інших доказів за предметом позову, та поважних підстав їх ненадання, судом поставлено на обговорення питання щодо можливості закінчення підготовчого провадження, враховуючи вирішення всіх питань, передбачених ч. 2 ст. 180 КАС України, а також положення ст.ст. 163-165 КАС України, у межах строків підготовчого провадження розгляду справи. Позивач та представники сторін не заперечували проти його закінчення.
Ухвалою суду від 14 травня 2026 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Державна казначейська служба України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.
Призначено справу до судового розгляду по суті на 27 травня 2026 року о 11 год. 00 хв. в Одеському окружному адміністративному суді за адресою: вул. Фонтанська дорога, 14, м. Одеса, 65062, зала судових засідань 30. 
25 травня 2026 року від позивача до суду надійшли заява про обов`язковий розгляд та прийняття судом рішення по суті моєї заяви від 12.05.2026 про збільшення розміру позовних вимог та пояснення до позовної заяви.
29 травня 2026 року від позивача до суду надійшла заява про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанова С.О.
Ухвалою суду від 01 червня 2026 року визнано заявлений відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову Сергію Олександровичу у справі №522/23639/17 - необґрунтованим. 
Передано справу №522/23639/17 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та визначення судді для розгляду заяви про відвід судді Стефанова С.О. від розгляду справи № 522/23639/17.
02 червня 2026 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.
05 червня 2026 року до суду від позивача надійшла заява про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанова С.О.
Ухвалою суду від 05 червня 2026 року визнано заявлений відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову Сергію Олександровичу у справі №522/23639/17 - необґрунтованим. 
Передано справу №522/23639/17 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід судді Стефанова С.О. від розгляду справи № 522/23639/17.
09 червня 2026 року до суду від позивача надійшли заява про викладення ухвали суду окремим документом, заява про застосування судом ч.2 ст. 9 КАС України при вирішенні справі №522/23639/17, заява про обов`язковий розгляд та прийняття судом рішення по суті моєї заяви від 12.05.2026 про збільшення розміру позовних вимог (повторна) та зауваження на протокол судового засідання від 03.06.2026 року.
Ухвалою суду на місці, занесеною до протоколу судового засідання від 02 червня 2026 року відмовлено в прийнятті до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог за вхід. №61053/26 від 02 червня 2026 року.
16 червня 2026 року від позивача до суду надійшли пояснення до позовної заяви.
22 червня 2026 року від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) до суду надійшли додаткові пояснення у справі.
23 червня 2026 року від позивача до суду надійшли пояснення до позовної заяви та клопотання про зупинення провадження у справі. 
Ухвалою суду від 24 червня 2026 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчений Витяг зі Штату № 01/119 ІНФОРМАЦІЯ_1 , введений в дію спільною директивою Міністерства оборони України та ГШ Збройних Сил України від 05.11.2019 року № Д-322/1/9ДСК в частині, що стосується Управління кораблебудування та попередній Штат, який діяв та був чинним до 19.11.2019 року включно.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 надати витребувані судом докази у строк до 06 липня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14. 
30 червня 2026 року від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) до суду надійшли додаткові пояснення у справі.
30 червня 2026 року від позивача до суду надійшли пояснення до позовної заяви.
06 липня 2026 року від позивача до суду надійшли клопотання щодо постановлення судом окремих ухвал у справі № 522/23639/17 в порядку, передбаченому ст.249 КАС України (вхід №75690/26, №75692/26, №75693/26), пояснення до позовної заяви (вхід. №75694/26), які залучені у судовому засіданні до матеріалів справи. 
06 липня 2026 року від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) до суду надійшла заява, відповідно до якої на виконання ухвали суду від 24.06.2026 року надано витяг з штату ІНФОРМАЦІЯ_1 № 01/119 та витяг з штату ІНФОРМАЦІЯ_1 № 02/212, який діяв до штату № 01/119.
09 липня 2026 року від позивача до суду надійшла заява про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанова С.О.
Ухвалою суд від 09 липня 2026 року визнано заявлений відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову Сергію Олександровичу у справі №522/23639/17 - необґрунтованим. 
Передано справу №522/23639/17 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід судді Стефанова С.О. від розгляду справи № 522/23639/17.
13 липня 2026 року до суду від позивача надійшли заява про надання позивачу можливості зачитати свої клопотання у судовому засіданні та текст промови позивача у судових дебатах. 
Станом на 17 липня 2026 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача та відповідачів, перевіривши її доказами, суд встановив наступні факти та обставини. 
Обставини справи встановлені судом
Наказом Міністра оборони України №428 (по особовому складу) від 13.05.2016 року (т.1 а.с.63) відповідно до ч. 7 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог ч.8 цієї ж статті капітана І рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено з військової служби у відставку за п. «б» (за станом здоров`я) (п. 3 наказу).
На підставі витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 13.05.2016 року №428, постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014 року по справі №2-а-6803/09/1570, рішення тимчасово виконуючого обов`язки Міністра оборони України від 10.10.2016 року №10430/з/1 командуванням Військово-морських Сил Збройних Сил України винесено наказ №230 від 14.11.2016 року (по стройовій частині) (т.1 а.с.61), пунктом 1 якого:
- капітана І рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13.05.2016 року №428 з військової служби у відставку за п. «б» ч.7 ст. 26 (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, вважати таким, що 14.11.2016 року справи та посаду здав. З 14.11.2016 року виключити зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , зняти зі всіх видів забезпечення та направити для зарахування до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- виплатити грошову допомогу при звільненні з військової служби у запас у розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу у Збройних Силах за 45 календарних років у розмірі 195378 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 75 копійок відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260;
- виплатити грошове забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум за період з 30.01.2002 року по 25.07.2014 року за пунктом 12 постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014 року по справі № 2-а-6803/09/1570 з урахуванням основних, додаткових, щомісячних видів грошового забезпечення, одноразових видів грошового забезпечення, індексації за цей період на загальну суму 656823 грн. (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 35 коп.;
- житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечений. Перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 ;
- відповідно до вимог п.77 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939, припинити доступ до державної таємниці у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас;
- про припинення доступу зробити усі необхідні записи в облікових картках та повідомити начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області;
- командиру військової частини НОМЕР_1 одночасно з виплатою здійснити усі належні перерахування до органів Пенсійного фонду України за період з 30.01.2002 року по 25.07.2014 року.
Не погоджуючись з вказаним наказом №230 від 14 листопада 2016 року, в грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , Командувача Військово-морськими Силами Збройних Сил України про:
- визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-морськими Силами Збройних Сил України, оформленого наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 №230 (по стройовій частині) від 14 листопада 2016 року (п.1);
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснити повний розрахунок по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку;
- стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_6 шкоди у розмірі 500000 грн.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 815/7098/16, яка набрала законної сили 11.10.2017 року адміністративний позов капітана першого рангу ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення командувача Військово-морськими Силами Збройних Сил України, оформлене наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 № 230 (по стройовій частині) від 14.11.2016 року (пункт 1 наказу).
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 поновити капітана першого рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року у списках особового складу командування Військово-морськими Силами Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснити повний розрахунок капітана першого рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої протиправним рішенням моральної шкоди 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень).
В решті позову – відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року по справі №815/7098/16 касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року залишено без змін.
На підставі зазначеного рішення суду та на його виконання, наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.12.2018 року №262, ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на всіх видах забезпечення та з урахуванням повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/5639/16 та у справі №815/5826/16, з 14 листопада 2016 року виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та знято зі всіх видів забезпечення. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року у справі №815/7098/16 задоволена заява позивача в порядку ст.383 КАС України та суд визнав: 
- протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), прийняте на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі №815/7098/16, про поновлення ОСОБА_1 з 14.11.2016 року у списках особового складу командування ВМС ЗСУ на всіх видах забезпечення, оформлене абзацом 1 п.2 наказу командування ВМС ЗСУ №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року, і таким, що порушує права позивача; 
- протиправним рішення командування ВМС ЗСУ про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу командування ВМС ЗСУ та зняття зі всіх видів забезпечення з 14.11.2016 року, оформлене абзацом 2 п.2 наказу командування ВМС ЗСУ №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року, і таким, що порушує права позивача.
Відтак, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року у справі №815/7098/16, яка набрала законної сили та була обов`язкова до виконання, визнано протиправними абзаци 1, 2 пункту 2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року. 
У зв`язку з вищезазначеним, відповідачем, з метою повного відновлення законних прав та інтересів позивача та на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року у справі №815/7098/16, прийнято рішення щодо скасування пункту 2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 № 262 (по стройовій частині) від 26 грудня 2018 року.
Пунктом 11 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.07.2020 року №128, скасовано п. 2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №128 від 07 липня 2020 року внесено зміни до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 26 грудня 2018 року №262, а саме, п.2 наказу скасовано.
Позивачем п. 2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року оскаржувався у справі №420/480/19.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 року по справі №420/480/19 позовну заяву було задоволено частково та стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 за заподіяну моральну шкоду суму в розмірі 10000 грн., в решті позовних вимог відмовлено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2025 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 року по справі №420/480/19 було залишено без змін. 
24 вересня 2020 року прийнято наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №184 (т.1 а.с.58), п.4 якого вирішено: «На виконання Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16 капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновити у списках особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення.
Капітана 1 рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування військової частини НОМЕР_2 , звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 травня 2016 року №428 з військової служби у відставку за пунктом «б» частини 7 статті 26 (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу. 
З 24 вересня 2020 року виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , зняти зі всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Вважати виплаченою грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах за 45 календарних років у розмірі 195378 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 75 копійок відповідно до наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260.
Вважати виплаченим грошове забезпечення, з урахуванням раніш виплачених сум, за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року за пунктом 12 Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014 по справі №2-а-6803/09/1570 з урахуванням основних, додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, одноразових видів грошового забезпечення, індексації за цей період на загальну суму 656823 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 35 копійок. 
Житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечений. Перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 .
Відповідно до вимог п. 77 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, B установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939, припинити доступ до державної таємниці у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас.
Про припинення доступу зробити усі необхідні записи в облікових картках та повідомити начальника управління Служби безпеки України в Одеській області.
Вважати здійсненими усі належні перерахування до органів Пенсійного фонду України за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року. 
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, пункту 9 розділу ХХХІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами) здійснити повний розрахунок капітана 1 рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку, з урахуванням повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 815/5639/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 та рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/5826/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_1 , як зазначено нижче:
виплатити ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 по 29.06.2020 в розмірі 604371 (шістсот чотири тисячі триста сімдесят одну) гривню 60 копійок;
виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2020 по 24.09.2020;
зарахувати військовослужбовцю до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період з 14.11.2016 по 24.09.2020;
виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з 14.11.2016 по 24.09.2020 в розмірі 38354 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 14 копійок».
При цьому, у вказаному пункті наказу зазначено, що підставою для його прийняття були: витяг із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 травня 2016 року №428, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2014 року по справі №2-а-6803/09/1570, рішення тимчасово виконуючого обов`язки Міністра оборони України 10 жовтня 2016 року №10430/з/1, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року по справі №815/7098/16, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі №44 від 28 серпня 2020 року, довідка-розрахунок середнього заробітку».
Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184 виконано, зазначені в ньому виплати перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання податків, а саме військового збору. 
Так, відповідно до Роздавальної відомості №669 за вересень 2020 року, Довідки Укрсиббанку від 28 вересня 2020 року на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання податків, а саме військового збору, зараховано середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 по 29.06.2020 в розмірі 595406 грн. 03 коп. 
Відповідно до Роздавальної відомості №670 за вересень 2020 року, Довідки Укрсиббанку від 28 вересня 2020 року на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання податків, а саме військового збору, зараховано грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2020 по 24.09.2020 в розмірі 68644 грн. 51 коп.
Відповідно до Розрахунку №5937 вислуги років військовослужбовця на пенсію капітана 1 рангу ОСОБА_1 , який видано комісією Міністерства оборони України період з 14.11.2016 по 24.09.2020 зараховано до вислуги на років.
Відповідно до записів, які містяться у послужному списку позивача, йому зараховано період проходження військової служби з 14.11.2016 по 24.09.2020 до загального терміну проходження військової служби. 
Також як встановлено судом, відповідно до наказу (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184 прийнято рішення щодо виплати позивачу грошової компенсації вартості за не отримане речове майно за період з 14.11.2016 по 24.09.2020 в розмірі 38 354 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 14 копійок. 
Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184 виконано, відповідно до платіжного доручення №1197 та довідки Укрсиббанку від 28 вересня 2020 року зазначені в ньому виплати перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання податків, а саме військового збору, в розмірі 37778, 83 грн. зараховано на картковий рахунок позивача.
Судом встановлено, що після скасування п.2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року №262 позивач був повернутий у становище у якому перебував до його видання, а тому судове рішення у справі № 815/7098/16 було виконане в повному обсязі шляхом видання наказу від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині), про поновлення ОСОБА_1 з 14.11.2016 року в списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 і на всіх видах забезпечення.
21.07.2020 року позивач вдруге звернувся до суду про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 по виконанню постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16 у порядку ст. 383 КАС України. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 21 липня 2020 року про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 по виконанню постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16 у порядку ст. 383 КАС України - відмовлено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суд від 16 березня 2021 р. по справі №815/7098/16, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року залишено без змін.
12.10.2020 року позивач звернувся до суду з заявою в порядку ст.383 КАС України (вх. №42244/20), у якій просив: 
- визнати протиправним рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, оформлене абз. 1 п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині), прийняте відповідачем на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року по справі №815/7098/16, про поновлення його з 14.11.2016 року в списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 і на всіх видах забезпечення, і таким, що порушує права позивача, підтверджені рішенням суду; 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року по справі №815/7098/16 про повний розрахунок по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку за наявності по відношенню до позивача наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині) (п. 4) і такою, що порушує права позивача, підтверджені рішенням суду. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року по справі №815/7098/16 заяву ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України за вх. №42244/20 про визнання протиправними рішення та бездіяльності відповідача та порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду залишено без задоволення. 
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суд від 16 березня 2021 р. по справі № 815/7098/16, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року залишено без змін. 
При цьому, Одеський апеляційний адміністративний суд у постанові від 16 березня 2021 року по справі №815/7098/16 зазначив, що: «Враховуючи вищезазначене, колегія суддів доходить висновку, що в даних спірних правовідносинах відповідач виконав всі дії зобов`язального характеру, визначені постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року».
Не погодившись з виданням наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184, позивачем оскаржено наказ до суду в порядку адміністративного судочинства.
Одеським окружним адміністративним судом розглянуто справу №420/11264/20, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, про визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 24.09.2020 року, оформлене абзацом 2 пункту 4 наказу №184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 року командира військової частини НОМЕР_2 та інші позовні вимоги, в тому числі і щодо розрахунку при звільненні. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року, у задоволенні адміністративного позову по справі № 20/11264/20 відмовлено у повному обсязі.
Також судом встановлено, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державної казначейської служби України, в якому просив, зокрема, зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, як компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2017 - 2020 роки, які як військовослужбовцю були зобов`язані надати відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у період з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення ОСОБА_1 до виконання обов`язків за посадою, на яку його буде призначено. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/11669/20 від 13 січня 2021 року позов залишено без задоволення. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 р. по справі № 420/11669/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, як компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2017-2020 роки. 
З метою виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 р. по справі № 420/11669/20, командиром військової частини НОМЕР_2 від 01.12.2021 року видано наказ №230, відповідно до якого ОСОБА_1 нараховано 146221 грн. 20 коп. та відповідно до Роздавальної відомості №967, Відомості нарахування коштів №557019, Платіжного доручення №1709 виплачено 144027, 88 грн. 
Ураховуючи той факт, що відповідно до пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184 позивача було поновлено на посаді і повторно виключено зі списків особового складу військової НОМЕР_4 , відповідач вважає, що з позивачем виконано зобов`язання щодо виплати компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату поновлення в списках військової частини НОМЕР_2 та подальшого виключення. 
Крім того, позивач, ОСОБА_1 , у 2021 році звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України, в якому просив, зокрема: 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка полягає у неприйнятті 24.09.2020р. обов`язкового рішення, оформленого наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 , про нарахування та виплату компенсації втрати частини грошового доходу, у зв`язку з порушенням строків виплати позивачу щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року включно;
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України за встановленим порядком прийняті рішення, оформлене наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини грошового доходу у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року, включно. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у справі № 420/4895/21 в задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 420/4895/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – залишено без змін. 
Позивач вважаючи бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 по відновленню його прав та законних інтересів, порушених внаслідок незаконного виключення його 14.11.2016 зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та зняття зі всіх видів забезпечення, звернувся до суду із вищезазначеними позовними вимогами. 
Джерела права та висновки суду
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 по відновленню його прав та законних інтересів, порушених внаслідок незаконного виключення його з 14.11.2016 року зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та зняття зі всіх видів забезпечення, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі №815/7098/16 відповідача було зобов`язано поновити позивача у списках особового складу та на всіх видах забезпечення, а також здійснити повний розрахунок при звільненні.
Як убачається з матеріалів справи, після набрання законної сили постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16 відповідачем було вчинено низку дій, спрямованих на виконання зазначеного судового рішення.
Так, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №815/7098/16 було визнано протиправними окремі положення наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.12.2018 №262, після чого відповідачем наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 07.07.2020 №128 відповідний пункт наказу було скасовано.
Матеріалами справи підтверджується, що після скасування пункту 2 наказу №262 від 26.12.2018 року відповідачем видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2020 року №184, яким, зокрема: поновлено позивача у списках особового складу військової частини з 14.11.2016 року; поновлено його на всіх видах забезпечення; проведено повторне виключення зі списків особового складу відповідно до наказу Міністра оборони України про звільнення; визначено перелік усіх належних до виплати сум; зобов`язано здійснити остаточний розрахунок. 
Відтак, суд наголошує, що після скасування п.2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 26.12.2018 року №262 позивач був повернутий у становище у якому перебував до його видання, а тому судове рішення у справі №815/7098/16 було виконане в повному обсязі шляхом видання наказу від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині), про поновлення ОСОБА_1 з 14.11.2016 року в списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 і на всіх видах забезпечення.
Фактичне виконання зазначеного наказу підтверджується платіжними документами, роздавальними відомостями, банківськими довідками, матеріалами особової справи, розрахунком вислуги років та іншими доказами, дослідженими судом.
Крім того, питання належності виконання рішення суду у справі №815/7098/16 вже неодноразово було предметом судового контролю в порядку статті 383 КАС України.
Так, ухвалами Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року та від 23.10.2020 року, залишеними без змін постановами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 року, відмовлено у задоволенні заяв позивача про невиконання постанови від 20.04.2017 року. 
При цьому суд апеляційної інстанції прямо зазначив, що відповідач виконав усі дії зобов`язального характеру, визначені постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року.
При цьому суд бере до уваги, що законність наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2020 №184 вже була предметом судового контролю у справі №420/11264/20.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 року, у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним зазначеного наказу та пов`язаних із ним вимог було відмовлено повністю.
Таким чином, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року, якою було зобов`язано поновити капітана першого рангу ОСОБА_1 з 14.11.2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 була виконана в повному обсязі шляхом видання пункту 4 наказу №184 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2020 року, який також в свою чергу повністю реалізований та визнаний законним, після його оскарження у судовому порядку.
Отже, обставина виконання рішення суду вже встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили, а тому не підлягає повторному доказуванню відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України.
За таких обставин твердження позивача про триваючу бездіяльність відповідача спростовуються встановленими судом фактами.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати помісячно і виплатити позивачу щомісячне грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 15 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (визначене ч.2 ст. 8, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» і пунктом 9 розділу XXXI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018). До розрахунку цього щомісячного грошового забезпечення включити щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплаті, винагороди, які мають постійний характер, премія), які він отримував до незаконного звільнення станом на 14.11.2016 за займаною штатною посадою «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 » з посадовим окладом 1400,00 грн., мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), з урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплати йому цих грошових коштів включно його вислуги років і норм грошового забезпечення, які він отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року, суд зазначає наступне. 
Суд вважає, що позивач просить повторно зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за весь період вимушеного прогулу.
Разом з тим судом встановлено, що саме така виплата вже була проведена на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2020 року №184.
Як встановлено судом, командиром військової частини НОМЕР_2 , з метою відновлення прав позивача, та на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014 по справі № 2-а-6803/09/1570, постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі №815/7098/16, ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 по справі №815/7098/16, видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184. 
Відповідно до наказу (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184, на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16 капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення. Капітана 1 рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування військової частини НОМЕР_2 , звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 травня 2016 року № 428 з військової служби у відставку за пунктом «б» частини 7 статті 26 (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу. З 24 вересня 2020 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , знято зі всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Цим же наказом командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято рішення щодо: 
виплати ОСОБА_1 середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 по 29.06.2020 в розмірі 604 371 (шістсот чотири тисячі триста сімдесят одну) гривню 60 копійок; 
виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2020 по 24.09.2020; 
зарахування військовослужбовцю до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, періоду з 14.11.2016 по 24.09.2020; 
виплати грошової компенсації вартості за не отримане речове майно за період з 14.11.2016 по 24.09.2020 в розмірі 38 354 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 14 копійок.
Відповідно до Роздавальної відомості №669 за вересень 2020 року, Довідки Укрсиббанку від 28 вересня 2020 року на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання податків, а саме військового збору, зараховано середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 по 29.06.2020 в розмірі 595 406 грн. 03 коп. 
Відповідно до Роздавальної відомості №670 за вересень 2020 року, Довідки Укрсиббанку від 28 вересня 2020 року на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання податків, а саме військового збору, зараховано грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2020 по 24.09.2020в розмірі 68644 грн. 51 коп.
Відтак відповідачем виплачено середньомісячне грошове забезпечення за період з 14.11.2016 року по 29.06.2020 року та виплачено грошове забезпечення за період з 30.06.2020 року по 24.09.2020 року. 
Факт отримання зазначених коштів підтверджується роздавальними відомостями №669, №670, банківськими документами та сторонами не заперечується.
Більше того, законність наказу №184 від 24.09.2020 року та правильність здійсненого розрахунку вже були предметом судового розгляду у справі №420/11264/20.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Таким чином, суди вже надали оцінку правомірності проведеного відповідачем розрахунку, а тому повторне заявлення аналогічної вимоги фактично спрямоване на перегляд судових рішень, що набрали законної сили, поза встановленою законом процедурою.
Щодо вимог позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки, які йому, як військовослужбовцю, були зобов`язані надати відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розрахунок грошової компенсації здійснити виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни його вислуги років та норм грошового забезпечення, які він отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року, суд зазначає наступне. 
Судом встановлено, що зазначене питання також було предметом окремого судового розгляду.
Як встановлено судом, у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державної казначейської служби України, в якому просив, зокрема, зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, як компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2017 - 2020 роки, які як військовослужбовцю були зобов`язані надати відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у період з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення ОСОБА_1 до виконання обов`язків за посадою, на яку його буде призначено. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/11669/20 від 13 січня 2021 року позов залишено без задоволення. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 р. по справі № 420/11669/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, як компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2017-2020 роки. 
З метою виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року по справі № 420/11669/20, командиром військової частини НОМЕР_2 від 01.12.2021 року видано наказ № 230, відповідно до якого ОСОБА_1 нараховано 146221 грн. 20 копі та відповідно до Роздавальної відомості № 967, Відомості нарахування коштів № 557019, Платіжного доручення № 1709 виплачено кошти у розмірі 144027, 88 грн. 
Враховуючи той факт, що відповідно до пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184 позивача було поновлено на посаді і повторно виключено зі списків особового складу військової НОМЕР_4 , суд погоджується з доводами відповідача, що з позивачем виконано зобов`язання щодо виплати компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату поновлення в списках військової частини НОМЕР_2 та подальшого виключення.
Отже, вимога про повторне стягнення цієї компенсації є безпідставною, оскільки відповідне судове рішення вже виконано.
Щодо вимоги про зобов`язання ти ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане ним речове майно в період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розрахунок грошової компенсації здійснити виходячи із норм забезпечення військовослужбовців речовим майном, встановлених законодавством України, та з урахуванням зміни норм і порядку речового забезпечення в цей період, суд зазначає наступне. 
Як встановлено судом, відповідно до наказу (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184, на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16 капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення. 
Цим же наказом командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято рішення щодо виплати позивачу грошової компенсації вартості за не отримане речове майно за період з 14.11.2016 року по 24.09.2020 року в розмірі 38 354 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 14 копійок. 
Судом встановлено, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184 виконано, що підтверджується платіжним дорученням № 1197 та довідкою Укрсиббанку від 28 вересня 2020 року, відповідно до яких, зазначені в них виплати перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання податків, а саме військового збору, в розмірі 37 778, 83 грн. та зараховано на картковий рахунок позивача.
Таким чином, обов`язок відповідача щодо виплати компенсації виконано.
Щодо вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 провести і виплатити позивачу індексацію його щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 15 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведену на момент виплати йому цього грошового забезпечення. Індексацію здійснити, відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, суд зазначає наступне. 
Суд зазначає, що аналогічна вимога вже була предметом судового розгляду у справі №420/11264/20, так, окрім іншого позивач просив суд: « 17. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести і виплатити позивачу індексацію щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 року по 29.06.2020 року включно, проведену на момент виплати цього грошового забезпечення, відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року». 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 року по справі № 420/11264/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року по справі № 420/11264/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року – без змін. 
При цьому, судом апеляційної інстанції в постанові від 11 грудня 2024 року зазначено: «Суд першої інстанції також обґрунтовано зазначив, що оскільки за період вимушеного прогулу позивача з 14.11.2016 року по 29.06.2020 року йому було нараховано середнє грошове забезпечення (яке має разовий характер), та враховуючи положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», за якими індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення), то відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період, за який ним отримано середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. 
Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. До об`єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема виплати, які обчислюються із середньої заробітної плати. 
З цих підстав суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовної вимоги під номером 17 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 виплатити позивачу індексацію щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 року по 29.06.2020 року включно, проведену на момент виплати цього грошового забезпечення, відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року.».
Отже, порушене позивачем питання вже остаточно вирішене судом.
Щодо вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати ним частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати йому щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 15 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розрахунок компенсації здійснити відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001», суд зазначає наступне. 
Суд також зазначає, що аналогічна вимога вже була предметом судового розгляду у справі №420/11264/20, так, окрім іншого позивач просив суд: « 18. Стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 року по 29.06.2020 року включно, нараховану відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року.». 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 року по справі № 420/11264/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року по справі № 420/11264/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року – без змін. 
Зокрема у рішенні суду від 29.08.2024 року по справі № 420/11264/20 суд зазначив, зважаючи на те, що позивачем доказів звернення до відповідача за виплатою йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно та доказів відмови у здійсненні виплати такої компенсації до суду не надав, відтак суд не вбачає порушень прав позивача в цій частині, а тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.
Крім того, судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , у 2021 році звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України, в якому просив, зокрема: 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка полягає у неприйнятті 24.09.2020р. обов`язкового рішення, оформленого наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 , про нарахування та виплату компенсації втрати частини грошового доходу, у зв`язку з порушенням строків виплати позивачу щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року включно; 
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України за встановленим порядком прийняті рішення, оформлене наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини грошового доходу у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року, включно. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у справі № 420/4895/21 в задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 420/4895/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – залишено без змін.
Таким чином, питання наявності у відповідача обов`язку щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року вже було предметом судового розгляду та отримало остаточне вирішення судами.
Фактично у даній справі позивач повторно заявляє тотожну вимогу, яка вже була предметом розгляду між тими самими сторонами, щодо того самого предмета спору та з тих самих підстав, і якій судами вже надано правову оцінку.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для повторного вирішення питання щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів, оскільки відповідний спір вже був остаточно вирішений судовими рішеннями, що набрали законної сили, а доводи позивача не свідчать про виникнення нових правовідносин чи нових обставин, які могли б бути підставою для нового судового захисту.
Щодо вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати йому, капітану 1 рангу ОСОБА_1 , до вислуги років в Збройних Силах України у календарному обчисленні та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, відповідно до наказу (по стройовій частині) від 24.09.2020 року №184, на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16 капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_9 та на всіх видах забезпечення. 
Цим же наказом командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято рішення щодо зарахування військовослужбовцю до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період з 14.11.2016 року по 24.09.2020 року.
Відповідно до Розрахунку № 5937 вислуги років військовослужбовця на пенсію капітана 1 рангу ОСОБА_1 , який видано комісією Міністерства оборони України період з 14.11.2016 року по 24.09.2020 року зараховано до вислуги на років. 
Щодо вимоги про зарахування зазначеного періоду до строку, встановленого для присвоєння чергового військового звання, суд враховує доводи відповідача про таке.
Порядок присвоєння військових звань визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008.
Відповідно до пункту 44 зазначеного Положення військові звання вищого офіцерського складу присвоюються військовослужбовцям Президентом України за поданням Міністра оборони України, а порядок присвоєння таких військових звань визначається Президентом України.
Судом встановлено, що позивач має військове звання «капітан 1 рангу у відставці». Черговим військовим званням для нього є військове звання вищого офіцерського складу («коммодор» (бригадний генерал) відповідно до чинної системи військових звань).
При цьому законодавством не встановлено строку перебування у військовому званні капітана 1 рангу, після закінчення якого особа підлягає присвоєнню військового звання вищого офіцерського складу. Присвоєння такого військового звання не є наслідком спливу певного календарного строку перебування у попередньому званні, а здійснюється виключно у порядку та за процедурою, визначеними Положенням, на підставі відповідного подання та рішення Президента України.
За таких обставин вимога позивача про зарахування періоду вимушеного прогулу до строку, встановленого для присвоєння чергового військового звання, є безпідставною, оскільки щодо військових звань вищого офіцерського складу законодавством взагалі не встановлено строку перебування у попередньому військовому званні, який міг би підлягати обчисленню або зарахуванню судом. Відтак у відповідача відсутній як обов`язок, так і правові підстави для вчинення дій, про які просить позивач.
Щодо вимог позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 815/7098/16 встановленим порядком та у хронологічної послідовності в послужному списку першого і другого екземплярів особової справи капітана 1 ранга ОСОБА_1 , зробити обов`язковий запис: 
«Запис послужного списку: 
«Виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 листопада 2016 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 № 230 від 14.11.2016.»;
«ВИКЛЮЧЕНО на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 815/7098/16.». 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 після видання стосовно мене наказу по стройовій частині командира військової частини НОМЕР_2 про допущення його до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 після незаконного звільнення мене у 2016 році, встановленим порядком та у хронологічної послідовності в послужному списку першого і другого екземплярів особової справи капітана 1 ранга ОСОБА_1 зробити записи: 
- запис про зарахування йому до вислуги років в Збройних Силах України та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, періоду вимушеного прогулу з 14.11.2016 по дату фактичного допущення його до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 
- запис за встановленою формою про проходження ним військової служби у Командуванні ВМС ЗС України з дати фактичного допущення мене до виконання службових обов`язків за займаною посадою, суд зазначає наступне. 
Відповідно до записів, які містяться у послужному списку позивача, йому зараховано період проходження військової служби з 14.11.2016 року по 24.09.2020 року до загального терміну проходження військової служби. 
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року №333 (далі – Інструкція, чинна на час спірних правовідносин) особова справа складається з послужного списку, автобіографії, фотографічної картки, атестаційних та додаткових матеріалів. Переліки атестаційних та додаткових матеріалів наведені в пунктах 3.6, 3.7 цієї глави.
Основним документом особової справи є Послужний список.
Перший примірник послужного списку заповнюється від руки або за допомогою технічних (комп`ютерних) засобів друку на підставі поданих військовослужбовцем оригіналів документів та власноруч написаної автобіографії. Другий примірник послужного списку офіцера заповнюється за допомогою технічних (комп`ютерних) засобів друку. Для підтвердження правильності записаних до послужного списку відомостей військовослужбовець ставить свій підпис у кінці першого та другого примірників списку (п.3.4 Інструкції).
При цьому, згідно п.1 додатку №14 до Інструкції перекреслювати записи в облікових документах заборонено. У разі виявлення неточностей або перекручень у записах їх виправлення робляться шляхом унесення нового запису лише на підставі документованих відомостей чорнилом і засвідчуються підписом службової особи, яка відповідає за ведення обліку особового складу. Виправлення, внесені до рядків 8, 9, 10 послужного списку особової справи військовослужбовця, засвідчуються підписом начальника штабу військової частини, начальника кадрового органу або їхніми заступниками і гербовою печаткою. 
Як вбачається з послужного списку ОСОБА_1 , наявні записи:
- на підставі наказу МО України №428 від 13.05.2016 «Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті звільнений з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я). 
Вислуга років у ЗС: календарна - 44 роки 09 місяців, пільгова 54 роки 09 місяців. 
Звільняється з правом насіння військової форми одягу»;
- на підставі наказу КОМ. ВМС №230 від 14.11.2016 «Виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 листопада 2016 року.
Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 »;
- на підставі наказу Ком. ВМС №262 від 26.12.2018 «Наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.16 №230 СКАСОВАНО на підставі Постанови Одеського ОАС від 20.04.2017 по справі №815/7098/16.
Поновлений в списках командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 р.
Виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 листопада 2016 року. 
Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 »;
- на підставі наказу КОМ. ВМС №262 від 26.12.2018 «Виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 листопада 2016 року. 
Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 ”;
- на підставі наказу Ком. ВМС №262 від 26.12.2018 «Наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.16 №230 СКАСОВАНО на підставі Постанови Одеського ОАС від 20.04.2017 по справі №815/7098/16.
Поновлений в списках особового складу командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 р. на посаді «начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування», ВОС-4701002.
Наказ командування ВМС ЗС України №262 від 26.12.2018р.
Виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 листопада 2016 року. 
Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 ”;
- на підстав наказу Командира ВЧ НОМЕР_2 №128 від 07.07.2020 «Наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 26.12.2018 р. №262 СКАСОВАНО»;
- на підставі наказу Ком. ВЧ НОМЕР_2 №184 від 24.09.2020 «На виконання постанови Одеського ОАС від 20.04.2017 по справі №815/7098/16 поновлений у списках особового складу військової частини НОМЕР_2 з 14 листопада 2016р на посаді “начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування», ВОС-4701002.
Виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 з 24 вересня 2020 року.
Направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_10 ».
Тобто, послужний список позивача містить записи в хронологічному порядку про звільнення позивача з військової служби, виключення зі списиків особового складу наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.2016 №230, про скасування рішенням суду по справі №815/7098/16 наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.2016 №230, поновлення позивача у списках особового складу з 14.11.2016 року та про виключення позивача зі списків особового кладу військової частини НОМЕР_2 наказом №184 від 24.09.2020.
Порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, відповідно до статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (зі змінами); порядок оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років, по інвалідності та в разі втрати годувальника відповідно до Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (зі змінами) та постанови правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 визначено Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затверджених наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530 (далі – Положення 530). 
Відповідно до пункту 2.19. Положення 530 спірні питання щодо зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах за поданнями начальників відповідних управлінь персоналу вирішує комісія Міністерства оборони України в складі, що затверджується наказом Міністерства оборони України. На розгляд комісії виносяться тільки ті спірні питання, які не можуть бути вирішені на місці підрозділами персоналу та фінансовими органами, зазначеними в пункті 2.12 цього розділу. 
Для винесення питання на розгляд комісії управління (відділ) персоналу з`ясовує всі обставини, пов`язані зі спірними періодами служби, подає всі документи разом з особовою справою військовослужбовця і своїми висновками до управління персоналу вищого рівня (за підпорядкованістю), яке після ретельного вивчення цього питання направляє документи на розгляд зазначеної комісії. 
Ураховуючи зазначене, з метою вирішення спірних питань щодо зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби позивачу, а саме періоду з 14.11.2016 року по 24.09.2020 року, особова справа ОСОБА_1 була направлена для підрахунку вислуги років на розгляд комісії Міністерства оборони України. 
За наслідками дослідження особової справи ОСОБА_1 , в цілому та послужного списку, з відповідними записами, період з 14.11.2016 року по 24.09.2020 року зараховано до загального строку перебування на військовій службі, що підтверджено Розрахунком №5937 вислуги років військовослужбовця на пенсію капітана 1 рангу ОСОБА_1 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що послужний список позивача містить усі необхідні записи щодо проходження ним військової служби, звільнення, скасування відповідних наказів, поновлення у списках особового складу, повторного виключення зі списків особового складу та проходження військової служби за період з 14.11.2016 року по 24.09.2020 року відповідно до судових рішень, що набрали законної сили, та наказів, прийнятих на їх виконання.
Крім того, спірний період військової служби був врахований уповноваженою комісією Міністерства оборони України під час визначення вислуги років позивача для призначення пенсії, за результатами чого комісією прийнято рішення про його зарахування до загальної вислуги років, що підтверджується Розрахунком №5937 вислуги років військовослужбовця на пенсію капітана 1 рангу ОСОБА_1 та відповідними записами у послужному списку.
Суд також враховує, що порядок ведення особових справ та внесення записів до послужних списків визначений Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333, яка не передбачає внесення до послужного списку довільних записів або записів у редакції, запропонованій позивачем. Навпаки, виправлення та внесення відомостей здійснюються виключно на підставі відповідних наказів, рішень уповноважених органів та інших документально підтверджених відомостей.
Водночас позивач фактично просить суд зобов`язати відповідача внести до послужного списку записи у визначеній ним редакції, хоча відповідні відомості вже містяться у послужному списку та відображають усю послідовність прийняття рішень щодо проходження ним військової служби, у тому числі скасування наказу №230 від 14.11.2016 року, поновлення у списках особового складу та подальше виключення зі списків особового складу на підставі наказу №184 від 24.09.2020 року.
При цьому позивачем не наведено доказів того, що будь-які відомості, які відповідно до вимог чинного законодавства підлягали внесенню до його послужного списку, відповідачем не внесені або внесені неправильно, а також не доведено, яким саме чином існуючі записи порушують його права чи перешкоджають реалізації прав, пов`язаних із проходженням військової служби чи пенсійним забезпеченням.
Також суд бере до уваги, що питання зарахування періоду з 14.11.2016 року по 24.09.2020 року до вислуги років уже вирішено компетентним органом Міністерства оборони України відповідно до Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, а записи про проходження військової служби за цей період внесені до послужного списку позивача.
За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач виконав покладені на нього обов`язки щодо оформлення особової справи та ведення послужного списку позивача відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для покладення на відповідача обов`язку внести до послужного списку додаткові записи у редакції, запропонованій позивачем, відсутні. У зв`язку із цим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Суд звертає увагу, що питання компенсації моральної шкоди вже неодноразово вирішувалося судами.
Так, рішенням у справі №815/7098/16 на користь позивача стягнуто 50000 грн моральної шкоди та рішенням у справі №420/480/19 додатково стягнуто 10000 грн моральної шкоди. 
Таким чином, позивач уже отримав судовий захист свого права шляхом присудження компенсації моральної шкоди за відповідні протиправні дії відповідача.
У межах цієї справи позивач не довів наявності нових самостійних протиправних дій або бездіяльності відповідача, які не були предметом попередніх судових розглядів та які могли б бути підставою для повторного відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, спростовуються дослідженими доказами та вже були предметом неодноразової судової оцінки, а тому підстав для їх задоволення суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, після набрання законної сили постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16 відповідачем було вчинено комплекс організаційних, кадрових та фінансових заходів, спрямованих на повне виконання зазначеного судового рішення.
Так, після ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №815/7098/16, якою були визнані протиправними окремі положення наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.12.2018 №262, відповідачем наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 07.07.2020 №128 відповідний пункт наказу було скасовано.
Надалі наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.09.2020 №184 позивача поновлено у списках особового складу військової частини з 14.11.2016 року, поновлено на всіх видах забезпечення, після чого повторно звільнено з військової служби у відставку із проведенням повного розрахунку відповідно до вимог постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі №815/7098/16.
Судом встановлено, що на виконання зазначеного наказу відповідачем виплачено позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, грошове забезпечення за відповідний період, компенсацію вартості неотриманого речового майна, проведено перерахунок вислуги років, внесено відповідні записи до послужного списку та особової справи, здійснено необхідні перерахування до органів Пенсійного фонду України, а також виконано інші дії, прямо передбачені наказом та судовими рішеннями.
Факт здійснення зазначених виплат та виконання відповідних заходів підтверджується наказами, розрахунково-платіжними документами, роздавальними відомостями, платіжними дорученнями, банківськими документами, матеріалами особової справи позивача та іншими письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.
При цьому суд бере до уваги, що практично кожна із заявлених у даній справі позовних вимог уже була предметом окремого судового розгляду.
Так, законність наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2020 №184 та правомірність проведеного остаточного розрахунку були предметом розгляду у справі №420/11264/20, рішенням у якій, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, у задоволенні відповідних позовних вимог було відмовлено.
Питання щодо виплати компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки вирішено судами у справі №420/11669/20, за результатами розгляду якої відповідачем виконано судове рішення шляхом нарахування та виплати позивачу відповідної компенсації.
Вимоги щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення були предметом розгляду у справі №420/4895/21та у справі 420/11264/20, за результатами якої судами першої та апеляційної інстанцій встановлено відсутність підстав для задоволення відповідних вимог.
Крім того, питання виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі №815/7098/16 неодноразово перевірялося судами під час розгляду заяв позивача, поданих у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України. За результатами такого судового контролю судами встановлено, що відповідачем виконано всі дії зобов`язального характеру, визначені зазначеним судовим рішенням, а порушень при його виконанні не встановлено.
Також судом під час розгляду цієї справи встановлено, що вимоги позивача щодо повторного нарахування грошового забезпечення, індексації, компенсації втрати частини доходів, компенсації за речове майно, компенсації за невикористані відпустки, внесення додаткових записів до послужного списку, повторного зарахування періоду вимушеного прогулу до вислуги років та строку для присвоєння чергового військового звання фактично зводяться до повторного вирішення питань, які вже були предметом судового розгляду або були виконані відповідачем на виконання судових рішень.
При цьому жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про існування у відповідача будь-яких невиконаних обов`язків щодо виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року чи про виникнення нових прав позивача після виконання зазначеного судового рішення, матеріали справи не містять.
Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються повторно під час розгляду іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на принцип юридичної визначеності та остаточності судового рішення, позивач не може повторно ставити під сумнів правомірність дій відповідача, які вже були предметом неодноразового судового контролю, або вимагати повторного вирішення питань, що вже остаточно вирішені судами та виконані відповідачем.
Оцінивши всі наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем належним чином виконано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі №815/7098/16, а також інші судові рішення, ухвалені між цими ж сторонами, тоді як заявлені у даній справі позовні вимоги спрямовані переважно на повторне вирішення вже встановлених судами обставин та повторне стягнення виплат або вчинення дій, які вже були здійснені.
При цьому, суд критично оцінює твердження позивача відносно триваючого порушення його прав у зв`язку з тим на виконання рішення суду від 20.04.2017 року у справі №815/7098/16 фактичного поновлення його не відбулось, оскільки він не був допущений до штатної посади ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку він недоотримав внаслідок незаконного звільнення посади, та в період з 08.10.2009 року по 20.05.2015 року з вини посадових осіб Міністерства оборони України не обіймав штатну посаду в Збройних Силах України та знаходився у вимушеному прогулі, як це зазначено у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року по справі № 815/7098/15. 
Суд вкотре наголошує, що наведені доводи не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог у цій справі, оскільки питання належного способу виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі №815/7098/16, правомірності видання наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2020 року №184, порядку поновлення позивача на військовій службі, проведення з ним остаточного розрахунку та повторного виключення зі списків особового складу вже були предметом судового дослідження у справі №420/11264/20.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року по справі №420/11264/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року, зазначеним обставинам надано вичерпну правову оцінку. При розгляді цієї справи судом було досліджено, зокрема, питання фактичного виконання постанови суду від 20.04.2017 року, способу поновлення позивача на військовій службі, відповідності наказу №184 вимогам зазначеного судового рішення, а також доводи позивача щодо необхідності його фактичного допуску до виконання службових обов`язків за штатною посадою.
За результатами такого розгляду суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача та відмовив у задоволенні відповідних позовних вимог, а зазначене рішення набрало законної сили.
Таким чином, фактично наведені у цій справі доводи позивача зводяться до незгоди з правовою оцінкою, яка вже була надана судами у справі №420/11264/20, та спрямовані на повторну перевірку обставин, що вже були предметом судового розгляду, що суперечить принципу юридичної визначеності та положенням частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України щодо преюдиційності обставин, встановлених судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Отже, зазначені твердження позивача не свідчать про наявність триваючого порушення його прав з боку відповідача та не спростовують встановленого судом факту належного виконання відповідачем постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16 у межах та спосіб, визначених чинним законодавством і судовими рішеннями, що набрали законної сили. 
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 . 
Розподіл судових витрат 
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судом не здійснюється. 
Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди – відмовити. 
Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).
Відповідач: Міністерство оборони України (проспект Повітрянофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 00034022).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).
Третя особа: Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 374567646).

Повний текст рішення складено та підписано судом 17 липня 2026 року.

Суддя С.О. Cтефанов