ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 м. Дніпро Справа № 904/2783/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі 
головуючого судді: Віннікова С.В. доповідач
суддя: Андрейчук Л.В., Висоцький А.М.,
секретар судового засідання: Мошинець Ю.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Бессараб В.С.; 
від відповідача: Бузівська Н.М.; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 (повний текст якої підписаний 20.05.2026 суддя Бєлік В.Г.) у справі № 904/2783/25,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД"
про стягнення заборгованості за договором поставки № 02/01-23 від 02.01.2023 у розмірі 2 997 681,91 грн та розірвання вказаного договору поставки,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН", через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД" заборгованість за договором поставки № 02/01-23 від 02.01.2023 у розмірі 2 997 681,91 грн., крім того просить розірвати договір поставки № 02/01-23 від 02.01.2023, а також стягнути судові витрати, які складаються з 38 395,11 грн. судового збору.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН" про залишення позовної заяви в частині розірвання договору без розгляду, в частині розірвання договору поставки № 02/01-23 від 02.01.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД" залишено без розгляду. В задоволені решти позовних вимог відмовлено повністю.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026 задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Юнігран” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 у справі № 904/2783/25. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 у справі № 904/2783/25 скасовано частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будіндустрія-сервіс лтд” (пр. Слобожанський, 40-а, м. Дніпро, 49083; код ЄДРПОУ 32658487) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Юнігран” (вул. Шевченка, 15,, смт Гранітне, Коростенського району, Житомирської області, 11634; код ЄДРПОУ 24584514) 2997681,91 грн (два мільйони дев`ятсот дев`яносто сім тисяч шістсот вісімдесят одна гривня 91 копійка) передоплати за договором, 89930,46 грн (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять гривень 46 копійок) витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій. В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 у справі № 904/2783/25 залишено без змін.
30.03.2026 матеріали справи повернулися до Господарського суду Дніпропетровської області.
30.03.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
31.03.2026 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026, яка набрала законної сили 24.02.2026, видано наказ. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню прийнято до розгляду та розгляд її призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.04.26.
02.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД" через систему "Електронний суд" надійшли уточнення до заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та заборону приймати такий наказ до виконання.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та вимог апеляційної скарги

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 у справі №904/2783/25 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Юнігран” про витребування доказів відмовлено. Поновлено виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/2783/25 щодо стягнення з ТОВ “БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Юнігран” 2997681,91 грн. основної заборгованості, 89930,46 грн. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі № 904/2783/25, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будіндустрія-сервіс лтд” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Юнігран” 2 997 681,91 грн передоплати за договором, 89 930,46 грн витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.
Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН", в якій просить:
- зупинити дію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 у справі № 904/2783/25;
- скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 у справі № 904/2783/25 та винести нову ухвалу, якою відмовити ТОВ “БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД” у задоволенні заяви від 30.03.2026 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТОВ «ЮНІГРАН» не погоджується з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 року у справі № 904/2783/25, вважає її прийнятою за неповного з`ясування обставин, недоведеності фактів, на які посилався заявник, без належної оцінки доводів скаржника та з порушенням норм процесуального права, зокрема щодо оцінки доказів та засад рівності сторін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» звернулося із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на обставини, які були йому відомі під час розгляду справи по суті, але не були заявлені своєчасно. На думку скаржника, процедура за статтею 328 ГПК України не є способом перегляду судового рішення по суті, а сутність цієї процедури полягає у встановленні обставин, які виникли саме після ухвалення судового рішення, або наявності процесуальних підстав, що свідчать про помилкову видачу виконавчого документа. Скаржник стверджує, що ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» не надало жодного належного доказу припинення обов`язку боржника, а суд першої інстанції не встановив належним чином відсутність матеріального обов`язку боржника.
ТОВ «ЮНІГРАН» категорично заперечувало проти доводів про правомірність зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вони ґрунтуються на недопустимих доказах, а самі правочини фактично не укладалися. Договори переведення боргу від 16.12.2024 року №16/12/2024-8К та №16/12/2024-7Г скаржник не підписував та згоди на переведення боргу не надавав. Зазначені договори підписані від імені ТОВ «ЮНІГРАН» Коваленком Д.О., який не був легітимним директором, оскільки рішення про його призначення загальними зборами не приймалося, а Наказом Міністерства юстиції України № 38/5 від 03.01.2025 було скасовано державну реєстрацію змін про керівника через грубі порушення закону. 
Крім того, копії договорів переведення боргу були надані суду лише у вигляді копій, що мають ознаки технічного копіювання, не містять належних реквізитів, не дозволяють ідентифікувати підписи та не відображають відбиток печатки ТОВ «ЮНІГРАН». Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування оригіналів цих документів, мотивуючи пропущенням строку, хоча відповідне клопотання заявлялося раніше. Всупереч запису у протоколі судового засідання від 12.05.2026, судом оглядалися лише нотаріально завірені копії, з яких через погану якість неможливо встановити назву та код ЄДРПОУ підприємства. За наявності сумнівів щодо відповідності копій оригіналу та заперечення факту підписання, такі документи є недопустимими доказами та не могли бути взяті судом до уваги на підставі ст. 91 ГПК України. Також ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» не надало доказів виконання первісних зобов`язань новим боржником, що виключає виникнення регресних вимог.
Скаржник наголошує на неможливості зарахування спірних вимог, оскільки заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню подана до суду 30.03.2026, а сама заява про зарахування зустрічних однорідних вимог направлена на адресу ТОВ «ЮНІГРАН» лише 02.04.2026 (після звернення до суду), що свідчить про фіктивність виконання. Зарахування зустрічних вимог у позасудовому порядку можливе лише за умови їх безспірності, дійсності та підтвердженості, тоді як у цьому випадку вимоги базуються на неукладених правочинах. На думку скаржника, опонент створив штучну конструкцію для уникнення виконання судового рішення.
Також скаржник вказує на порушення судом першої інстанції засад рівності сторін та неупередженості, оскільки судом було проігноровано та залишено невирішеним клопотання представниці ТОВ «ЮНІГРАН» від 12.05.2026 про відкладення розгляду справи для збирання доказів, чим обмежено процесуальні права товариства на захист та порушено право на справедливий суд у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене, ТОВ «ЮНІГРАН» просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, зупинити дію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 року, скасувати її та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» вважає аргументацію апеляційної скарги ТОВ «ЮНІГРАН» безпідставною, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 у справі № 904/2783/25 законною та обґрунтованою.
Відповідач зазначає, що став кредитором ТОВ «ЮНІГРАН» на суму 3 087 612,38 грн лише після підписання договорів відступлення права вимоги (цесії) від 06.03.2026, тобто вже після ухвалення постанови апеляційного суду від 24.02.2026 по суті спору. Отримавши право зустрічної вимоги, відповідач скористався ним, направивши позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.03.2026, що призвело до повного припинення грошових зобов`язань на підставі ст. 601 ЦК України. Таким чином, твердження апелянта про те, що відповідач посилався на відомі під час розгляду справи по суті обставини, не відповідають дійсності, а процедура за ст. 328 ГПК України застосована правомірно у зв`язку з припиненням матеріального обов`язку боржника після ухвалення судового рішення.
До заяви про визнання наказу невиконавчим відповідач додав повний пакет первинних документів у вигляді сканованих копій, засвідчених КЕП в системі «Електронний суд». Щодо договорів переведення боргу від 16.12.2024 № 16/12/2024-8К та № 16/12/2024-7Г, відповідач не був їхньою безпосередньою стороною, тому надав суду копії, завірені нотаріально та первісними кредиторами (ТОВ «КОРГОРМАШ» та ТОВ «ЗАХІДЄВРОТОРГ-ГРУП»), які мають оригінали цих документів. Первісні кредитори також надали довідки, що підтверджують реальність та облік зазначеної заборгованості станом на 16.12.2024 та факт укладення тристоронніх договорів. Водночас апелянт не надав суду жодного бухгалтерського чи фінансового документа на спростування цих обставин, а сам акт одностороннього зарахування зустрічних вимог у судовому порядку не оскаржував.
Відповідач наголошує, що на момент підписання договорів переведення боргу від 16.12.2024 відомості про ОСОБА_1 як легітимного керівника ТОВ «ЮНІГРАН» містилися в ЄДР, що підтверджується також даними ресурсу «YOU CONTROL». Згідно зі ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб...» та ст. 92 ЦК України, відомості реєстру є достовірними для третьої особи, а обмеження повноважень керівника не мають юридичної сили у відносинах із добросовісними контрагентами, які покладалися на дані ЄДР. Подальше скасування реєстраційних дій Мін`юстом наказом від 03.01.2025 з формальних причин не впливає на дійсність правочинів, вчинених у період чинності запису в реєстрі. До винесення судового рішення про визнання договорів або заяви про зарахування недійсними, вони є правомірними в силу презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України). Заява про незгоду із зарахуванням або спірність вимог має перевірятися виключно в межах окремого позовного провадження. Крім того, матеріали справи містять акти про зарахування зустрічних вимог між новим боржником (ТОВ «ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ») та первісними кредиторами, а також повідомлення на адресу ТОВ «ЮНІГРАН» з доказами направлення, що спростовує твердження про відсутність регресних вимог.
Надання доказів направлення заяви про зарахування від 26.03.2026 на адресу ТОВ «Юнігран Сервіс» замість позивача було технічною помилкою, яку відповідач виправив 02.04.2026, направивши заяву належному адресату ТОВ «ЮНІГРАН», та невідкладно надав відповідні докази суду разом з уточненнями до заяви. Твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм ст. 91, 80, 81 ГПК України через відмову у витребуванні оригіналів документів є безпідставними, оскільки відповідач надав для огляду оригінали всіх наявних у нього документів та належним чином завірені копії договорів переведення боргу. Клопотання позивача про витребування доказів за формою не відповідало вимогам ч. 2 ст. 81 ГПК України та було подане поза межами процесуальних строків без поважних причин. Клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи від 12.05.2026 для збирання доказів обґрунтовано розцінено судом як зловживання процесуальними правами та затягування процесу, оскільки з моменту подання заяви (30.03.2026) позивач мав достатньо часу для подання заперечень у встановлений ч. 3 ст. 328 ГПК України десятиденний строк.
З огляду на викладене, ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ЮНІГРАН» у повному обсязі, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, залишити без змін.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Віннікова С.В. (доповідач), судді Андрейчук Л.В., Висоцький А.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 у справі № 904/2783/25. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.07.2026.
Через підсистему «Електронний суд» 19.06.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІГРАН» надійшло клопотання про витребування доказів, у якому скаржник просить суд апеляційної інстанції витребувати у ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» оригінали наступних документів, а саме:
- договір переведення боргу від 16.12.2024 року № 16/12/2024-8К, укладений між ТОВ «Коргормаш», ТОВ «ЮНІГРАН», як Первісним боржником, та ТОВ «Юні Стоун Плент» на суму 1 354 990,00 грн., та актів до нього (за наявності);
- договір переведення боргу від 16.12.2024 року № 16/12/2024-7Г, укладений між ТОВ «Західєвроторг-Груп», ТОВ «ЮНІГРАН», як Первісним боржником, та ТОВ «Юні Стоун Плент» на суму 2 933 825,00 грн., та актів до нього (за наявності);
- договір відступлення права вимоги № 26/03-26 від 26.03.2026 року, укладений між ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» та ТОВ «Юні Стоун Плент», та актів до нього (за наявності);
- договір відступлення права вимоги № 06/03/26-2 від 06.03.2026 року, укладений між ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» та ТОВ «Юні Стоун Плент», та актів до нього (за наявності);
Інших документів, що підтверджують передачу прав та зобов`язань між ТОВ «ЮНІГРАН» та ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» або іншими сторонами, зазначеними у відповідній документації.
Оригінали витребуваних документів приєднати до матеріалів справи № 904/2783/25 до закінчення розгляду апеляційної скарги ТОВ «ЮНІГРАН» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/2783/25 від 12.05.2026 року, якою наказ від 31.03.2026 № 904/2783/25 визнано таким, що не підлягає виконанню.
Через підсистему «Електронний суд» 30.06.2026 від відповідача надійшли заперечення проти задоволення клопотання ТОВ «ЮНІГРАН» про витребування доказів в яких зазначено, що копії всіх документів, доданих до заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, були належним чином засвідчені КЕП через систему «Електронний суд». Наявні у відповідача оригінали документів уже надавалися суду першої інстанції для огляду в судовому засіданні 12.05.2026, у зв`язку з чим їх повторне витребування є процесуально недоцільним.
Щодо оригіналів договорів переведення боргу №16/12/2024-8К та №16/12/2024-7Г від 16.12.2024 відповідач вказав, що не є їх стороною, тому ці документи у нього відсутні. Разом з тим, до матеріалів справи за запитом відповідача було залучено нотаріально засвідчені копії цих договорів, надані безпосередньо первісними кредиторами (ТОВ «КОРГОРМАШ» та ТОВ «ЗАХІДЄВРОТОРГ-ГРУП»), а також їхні довідки, які повністю підтверджують реальність правочинів та факт обліку дебіторської заборгованості ТОВ «ЮНІГРАН».
Відповідач також наголосив, що апелянт не надав жодних доказів на спростування вказаних обставин і не оскаржував акт про зарахування зустрічних однорідних вимог, хоча питання справжності підписів чи документів мало б вирішуватися шляхом судових експертиз в межах позовного провадження, а не під час розгляду заяви за ст. 328 ГПК України, що здійснюється за спеціальною скороченою процедурою.
Крім того, заперечення обґрунтовані тим, що клопотання апелянта як у першій, так і в апеляційній інстанціях подано з очевидним порушенням вимог ст.ст. 80, 81 ГПК України. Зокрема, документи просять витребувати у особи, яка не є їх володільцем, у клопотанні не зазначено поважних причин неможливості самостійного отримання доказів, а в суді першої інстанції його було заявлено поза межами встановленого процесуального строку. З огляду на це, відповідач просив відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів, а апеляційну скаргу ТОВ «ЮНІГРАН» залишити без задоволення.
Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.
Загальні правила та межі розгляду справи судом апеляційної інстанції чітко визначені статтею 269 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з частиною 3 цієї статті, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи обґрунтував неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно від нього не залежали.
Вказане правило процесуального закону є імперативним і поширюється не лише на пряме подання нових доказів, а й на ініціювання процесуальних дій щодо їх збору чи витребування на стадії апеляційного провадження. Апеляційний перегляд полягає в перевірці законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції за тими матеріалами, які були предметом дослідження на початковій стадії спору. Апеляційний суд не може перебирати на себе функції суду першої інстанції та здійснювати первинний збір доказів у справі, якщо сторона проявила процесуальну пасивність раніше.
Подаючи клопотання про витребування доказів до апеляційного суду 19.06.2026, ТОВ «ЮНІГРАН» вказане клопотання не було долучене до тексту апеляційної скарги, яка була подана 01.06.2026, а було подане окремо, після відкриття апеляційного провадження.
Скаржник у тексті клопотання не навів жодних обґрунтувань щодо наявності виняткового випадку або об`єктивних, незалежних від нього обставин, які б перешкоджали йому ініціювати належне витребування доказів на стадії розгляду справи в суді першої інстанції.
Враховуючи недотримання скаржником вимог ч.3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів залишає клопотання ТОВ «ЮНІГРАН» про витребування доказів від 19.06.2026 без задоволення.
Через підсистему «Електронний суд» 08.07.2026 від позивача надійшло клопотання, яким останній просив долучити до матеріалів справи № 904/2783/25 за апеляційною скаргою ТОВ «ЮНІГРАН» докази, а саме: копію заперечення ТОВ «ЮНІГРАН» на Заяву № 21 від 26.03.2026 про зарахування зустрічних однорідних вимог та докази його направлення на поштову й електронну адреси ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД»; копію позовної заяви ТОВ «ЮНІГРАН» до ТОВ «КОРГОРМАШ», ТОВ «Юні Стоун Плент» та ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» про визнання договорів недійсними, яка подана до Господарського суду Житомирської області; копію позовної заяви ТОВ «ЮНІГРАН» до ТОВ «ЗАХІДЄВРОТОРГ-ГРУП», ТОВ «Юні Стоун Плент» та ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» про визнання договорів недійсними.
Колегія суддів порадившись на місці вирішила задовольнити клопотання про долучення.

У судове засідання 08.07.2026 з`явився представник позивача (скаржника), який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. 
Відповідач також був присутній у судовому засіданні та заперечив проти задоволення апеляційної скарги. 

У судовому засіданні 08.07.2026 колегія суддів оголосила вступну та резолютивну частини постанови.

Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, згідно договору переведення боргу від 16.12.2024 року №16/12/2024-8К первісний боржник (ТОВ “ЮНІГРАН”) за згодою кредитору перевів свій борг перед ТОВ “КОРГОРМАШ” в сумі 1 354 990,00 грн. за договорами поставки від 4.01.2021 №01/21-2 та від 04.02.2022 №02/22-3 на нового боржника – ТОВ “ЮНІ СОУН ПЛЕНТ”.
Відповідно до п/п 2.2. договору №16/12/2024-8К новий боржник зобов`язаний ротягом 5 календарних днів із дня виконання ним обов`язків перед кредитором псьмово повідомити первісного боржника про таке виконання із зазначенням дати, уми і форми виконання та з додаванням копій документів, що підтверджують вконання зобов`язання.
У свою чергу п/п 2.3. зазначеного договору переведення боргу передбачено, що н пізніше 10 календарних днів з моменту виконання п.2.2. цього Договору Первісний боржник сплачує новому боржнику плату за прийняття боргу у розмірі 1354990,00 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок Нового боржника.
Тобто після того, як ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ” виконає зобов`язання перед кредитором (ТОВ “КОРГОРМАШ”) з погашення боргу у розмірі 1 354 990,00 грн. за договорами поставки, у ТОВ “ЮНІГРАН” одночасно виникає зобов`язання на цю ж суму перед ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ”.
Зазначені вище зобов`язання ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ” перед ТОВ “КОРГОРМАШ” на суму 1 354 990,00 грн. припинились у відповідності до ст.601 ЦК України на підставі підписання сторонами Акту про зарахування зустрічних зустрічних однорідних грошових вимог (копія додається).
Таким чином у ТОВ “ЮНІГРАН” виникли зобов`язання з перерахування ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ” 1 354 990,00 грн. плати за прийняття боргу.
Згідно договору переведення боргу від 16.12.2024 року №16/12/2024-7Г (копія додається) первісний боржник (ТОВ “ЮНІГРАН”) за згодою кредитору перевів свій борг перед ТОВ “ЗАХІДЄВРОТОРГ-ГРУП” в сумі 2 933 825,00 грн. за договорами поставки від 18.05.2021 №05/21-3 та від 10.01.2022 №01/22-2 на нового боржника – ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ”.
Відповідно до п/п 2.2. договору №16/12/2024-7Г новий боржник зобов`язаний протягом 5 календарних днів із дня виконання ним обов`язків перед кредитором письмово повідомити первісного боржника про таке виконання із зазначенням дати, суми і форми виконання та з додаванням копій документів, що підтверджують виконання зобов`язання.
У свою чергу п/п 2.3. зазначеного договору переведення боргу передбачено, що не пізніше 10 календарних днів з моменту виконання п.2.2. цього Договору Первісний боржник сплачує новому боржнику плату за прийняття боргу у розмірі 2 933 825,00 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок Нового боржника.
Тобто після того, як ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ” виконає зобов`язання перед кредитором (ТОВ “ЗАХІДЄВРОТОРГ-ГРУП” ) з погашення боргу у розмірі 2 933 825,00 грн. за договорами поставки, у ТОВ “ЮНІГРАН” одночасно виникає зобов`язання на цю ж суму перед ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ”.
Зазначені вище зобов`язання ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ” перед ТОВ “ЗАХІДЄВРОТОРГ-ГРУП” на суму 2 933 825,00 грн. припинились у відповідності до ст.601 ЦК України на підставі підписання сторонами Актів про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог (копії додаються).
Таким чином у ТОВ “ЮНІГРАН” виникли зобов`язання з перерахування ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ” 2 933 825,00 грн. плати за прийняття боргу.
Усього розмір заборгованості ТОВ “ЮНІГРАН” перед ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ” за двома згаданими договорами переводу боргу складає 1 354 990,00 грн.+2 933 825,00 грн.= 4 288 815,00 грн.
Згідно договорам уступки вимоги від 06.03.2026 № 06/03/26-2 та від 26.03.2026 року №26/03/26 (копія додається) ТОВ “ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ” уступило зазначене право вимоги до ТОВ “ЮНІГРАН” на суму 1 354 990,00 грн. та 2 933 825,00 грн. відповідно товариству з обмеженою відповідальністю “БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД”.
З моменту підписання цього договору у ТОВ “ЮНІГРАН” виникли грошові зобов`язання перед “БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД” на суму 4 288 815,00 грн.
Статтею 601 Цивільного кодексу України передбачено, що серед іншого зобов`язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
ТОВ “БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД”, відповідач у справі №904/2783/25, направило на адресу ТОВ “ЮНІГРАН” заяву про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог. 
Згідно цієї заяви у ТОВ “БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД” припинилися зобов`язання на суму 3 087 612,38 грн. перед ТОВ “ЮНІГРАН” з повернення попередньої оплати за договором поставки № 02/01-23 від 02.01.2023 у розмірі 2 997 681,91 грн., а також зі сплати 89 930,47 грн. судових витрат у справі №904/2783/25.
Одночасно частково, на таку ж суму 3 087 612,38 грн. припинилися зустрічні грошові зобов`язання ТОВ “ЮНІГРАН” перед ТОВ “БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД”, що витікають із зазначених вище договорів Переведення боргу від 16.12.2024 року №16/12/2024-8К, від 16.12.2024 року №16/12/2024-7Г та договорів уступки вимоги від 06.03.2026 № 06/03/26-2 та від 26.03.2026 року №26/03/26.
Таким чином відповідач у судовій справі №904/2783/25 ТОВ “БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД” після ухвалення рішення, але до моменту видачі або виконання наказу у повному обсязі розрахувався за борг перед позивачем ТОВ “ЮНІГРАН” на суму 3 087 612,38 грн згідно постанові Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026 у справі №904/2783/25.
Судом першої інстанції прийнято Акт про зарахування зустрічних зустрічних днорідних грошових вимог як достатню підставу для припинення зобов`язань ТОВ “Будіндустрія – Сервіс ЛТД” перед кредитором ТОВ “Юнігран” станом на час розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Судом також встановлено, що ТОВ “Будіндустрія – Сервіс ЛТД” стало кредитором ТОВ “Юнігран” на суму 3 087 612,38 грн. 06 грн. тільки після підписання договорів відступлення права вимоги від 06.03.2026, тобто вже після оголошення Центральним апеляційним господарським судом Постанови від 24.02.2026, якою було частково скасоване рішення суду першої інстанції від 16.09.2025 і прийняте нове рішення про стягнення такої ж самої суми з Відповідача.
Отже, тільки після підписання зазначених вище договорів цесії від 06.03.2026 Відповідач отримав право на зарахування зустрічних однорідних вимог, яким і скористався, направивши Позивачу односторонній правочин – Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.03.2026.
Саме з цієї дати у ТОВ “Будіндустрія – Сервіс ЛТД” припинилися грошові зобов`язання перед ТОВ “Юнігран” на суму 3 087 612,38 грн. 06 грн. за Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026.
Тобто твердження Позивача про те, що ТОВ “Будіндустрія – Сервіс ЛТД” звернулося з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню 30.03.2026 року, посилаючись на обставини, які були їй достеменно відомі під час розгляду справи про стягнення заборгованості, але не були заявлені своєчасно є таким, що не відповідає дійсності.
Таким чином у суду наявні правові підстави для задоволення заяви  ТОВ “Будіндустрія – Сервіс ЛТД” про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 таким, що не підлягає виконанню у справі №904/2783/25 
При цьому суд звертає увагу сторін, що з огляду на принцип обов`язковості виконання рішення суду, в разі визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог у встановленому законом порядку позивач не позбавлений права звернутись до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу наказу на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2026
За наслідками розгляду позову Господарським судом Дніпропетровської області прийнято оскаржуване рішення у даній справі. 

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Колегія суддів констатує, що причиною звернення з апеляційною скаргою стала незгода позивача з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції повністю та вимога скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 у справі № 904/2783/25 та винести нову ухвалу, якою відмовити ТОВ “БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД” у задоволенні заяви від 30.03.2026 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Частиною 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Предметом судового розгляду у даній справі є заява ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 року таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 328 Господарського процесуального кодексу України.
Обґрунтовуючи відсутність матеріального обов`язку за вказаним наказом, заявник послався на припинення грошового зобов`язання на суму 3 087 612,38 грн на підставі статті 601 Цивільного кодексу України шляхом направлення ТОВ «ЮНІГРАН» заяви про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог від 26.03.2026.
Скаржник заперечує проти чинності та правомірності вказаного зарахування, стверджуючи, що первісні Договори переведення боргу від 16.12.2024 є юридично нечинними, підписані нелегітимним керівником Коваленком Д.О., а суд першої інстанції безпідставно відмовив у витребуванні оригіналів цих документів, розглянувши заяву на підставі копій.
Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на таке.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).
Заява про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.03.2026 за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення зобов`язань. 
Матеріалами справи підтверджується, що на момент розгляду судом першої інстанції заяви за статтею 328 ГПК України ні вказана заява про зарахування, ні первісні договори переведення боргу від 16.12.2024, ні договори відступлення права вимоги (цесії) від 2026 року не були визнані недійсними у встановленому законом судовому порядку. Самі по собі заперечення однієї із сторін щодо укладення чи чинності правочинів не спростовують презумпцію їх правомірності в межах розгляду заяви на стадії виконання судового рішення. 
Скаржник не був позбавлений права захищати свої інтереси шляхом подання окремого позову про визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним, чого ним зроблено не було.
Щодо посилань скаржника на Наказ Міністерства юстиції України № 38/5 від 03.01.2025, яким було скасовано державну реєстрацію ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ЮНІГРАН», колегія суддів зазначає, що на момент укладення первісних договорів переведення боргу (16.12.2024) відомості про ОСОБА_1 як генерального директора були офіційно внесені до Єдиного державного реєстру.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, що підлягають внесенню до реєстру, внесені до нього, вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Закон захищає добросовісного контрагента, який покладався на офіційні дані держреєстру. Наступне скасування реєстраційної дії Мін`юстом через процедурні порушення не має зворотної сили щодо прав третіх осіб, які вступили у правовідносини, керуючись принципом публічної достовірності реєстру, що також узгоджується з приписами статті 92 ЦК України та сталою практикою Верховного Суду.
Стосовно доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції засад рівності сторін та права на справедливий суд через безпідставну відмову у витребуванні оригіналів документів та відкладенні справи, колегія суддів наголошує на такому.
Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Скаржник зазначає, що вперше прохання про витребування оригіналів договорів переведення боргу від 16.12.2024 та Договорів відступлення права вимоги (цесії) від 2026 року було висловлено ним у письмових поясненнях від 04.04.2026. 
Частина 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлює жорсткі імперативні вимоги до змісту клопотання про витребування доказів. У ньому, серед іншого, обов`язково повинно бути зазначено: підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа (пункт 5), а також вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (пункт 4).
Матеріалами справи підтверджується, що ні письмові пояснення від 04.04.2026, ні окреме клопотання, подане представником ТОВ «ЮНІГРАН» безпосередньо в судовому засіданні 12.05.2026, вказаним імперативним вимогам закону не відповідали. Скаржником не було надано суду жодного доказу (копій адвокатських запитів, письмових вимог, поштових квитанцій тощо), які б свідчили про вжиття ним самостійних заходів для отримання оригіналів чи копій документів у третіх осіб, як того вимагає пункт 4 частини 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України. Сама лише вказівка на заперечення проти чинності правочинів не звільняє сторону від обов`язку доведення неможливості самостійного отримання доказів перед тим, як покладати цей обов`язок на суд.
Окремо суд звертає увагу на те, що матеріали справи свідчать, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 заяву ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» було прийнято до розгляду. Судовий розгляд тривав понад 40 днів і неодноразово відкладався з об`єктивних причин (оголошувалися перерви в судовому засіданні від 06.04.2026 до 20.04.2026, а також у зв`язку з відключенням електроенергії розгляд перенесено ухвалою суду на 12.05.2026). 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів є обґрунтованим, таким, що відповідає нормам ст.ст. 80, 81 ГПК України.
Колегія суддів також враховує, що ТОВ «ЮНІГРАН» просило витребувати оригінали первісних договорів 2024 року саме у ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД». Однак заявник не був стороною цих правочинів, а набув право вимоги пізніше, за ланцюжком цесій у 2026 році. Витребування оригіналів документів у особи, яка не є стороною правочину і об`єктивно не володіє ними, суперечить самій суті інституту доказування та вимогам пункту 5 частини 2 статті 81 ГПК України.
Посилання Скаржника на частину 6 статті 91 ГПК України, згідно з якою суд не мав права брати до уваги копії документів за наявності сумнівів щодо них без дослідження оригіналів, колегією суддів відхиляються, оскільки Відповідачем до матеріалів справи було надано належним чином нотаріально засвідчені копії договорів, а реальний факт існування та обліку заборгованості за договорами 2024 року додатково підтверджувався наявними у матеріалах справи довідками від первісних кредиторів (ТОВ «КОРГОРМАШ» та ТОВ «ЗАХІДЄВРОТОРГ-ГРУП»). 
За таких обставин, на підставі статті 86 ГПК України, суд першої інстанції правомірно оцінив наявні копії як достатні докази для встановлення факту припинення зобов`язання.
Окремо колегія суддів дослідила клопотання про витребування доказів, подане ТОВ «ЮНІГРАН» безпосередньо до суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» 19.06.2026 року, та дійшла висновку про залишення його без задоволення на підставі частини 3 статті 269 ГПК України. Скаржник подав це клопотання окремо від апеляційної скарги та не надав жодних доказів неможливості ініціювання належного витребування цих документів у суді першої інстанції з причин, що об`єктивно від нього не залежали. Апеляційний суд переглядає справу за наявними матеріалами і не може усувати наслідки процесуальної пасивності сторони на попередній стадії розгляду.
Разом з тим, колегія суддів дослідивши долучені в судовому засіданні 08.07.2026 за клопотанням ТОВ «ЮНІГРАН» додаткові докази, а саме: копію заперечення на заяву № 21 від 26.03.2026 про зарахування зустрічних однорідних вимог (сформовану та направлену лише 07.07.2026), а також копії позовних заяв до Господарського суду Житомирської області про визнання договорів недійсними (сформовані в системі «Електронний суд» 06.07.2026 та 07.07.2026), колегія суддів зазначає, що вказані документи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції з огляду на таке.
На момент розгляду заяви ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» за статтею 328 ГПК України та постановлення оскаржуваної ухвали від 12.05.2026, матеріальний обов`язок боржника припинився в силу закону (стаття 601 ЦК України) з моменту отримання ТОВ «ЮНІГРАН» заяви про зарахування, що підтверджується уточненнями до заяви від 02.04.2026.
Надіслання скаржником заперечень проти зарахування лише 07.07.2026 (тобто через три місяці після самого зарахування та вже під час апеляційного провадження) не свідчить про наявність спору на момент вирішення питання судом першої інстанції та не може ретроспективно скасувати правові наслідки одностороннього правочину, який є чинним в силу презумпції правомірності (стаття 204 ЦК України).
Стосовно наданих копій позовних заяв про визнання недійсними договорів переведення боргу та договорів відступлення права вимоги, колегія суддів наголошує, що вони свідчать лише про намір скаржника оскаржити ці правочини у майбутньому. Станом на день розгляду справи апеляційним судом, вказані позовні заяви лише сформовані в системі «Електронний суд» 06.07.2026 та 07.07.2026; будь-які судові рішення, зокрема й ухвали про відкриття провадження за цими позовами Господарським судом Житомирської області, відсутні.
Наявність самих лише копій новостворених позовних заяв не спростовує факт відсутності матеріального обов`язку боржника на момент 12.05.2026. Апеляційний господарський суд не може оцінювати дійсність правочинів, які є предметом самостійних позовних проваджень в іншому суді, до ухвалення остаточних судових рішень у тих справах.
Водночас колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у випадку, якщо Господарським судом Житомирської області за результатами розгляду зазначених позовів буде встановлено обставини, які мають істотне значення для цієї справи, або якщо відповідні правочини (договори чи заява про зарахування) будуть визнані недійсними у судовому порядку, ТОВ «ЮНІГРАН» не позбавлене права звернутися до суду із заявою про перегляд ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому встановленими нормами процесуального закону (статті 320-325 ГПК України).
Таким чином, надані скаржником додаткові докази не містять правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції
Зважаючи на вищевикладене, Господарський суд Дніпропетровської області дійшов обґрунтованого висновку про наявність матеріально-правових підстав для задоволення заяви ТОВ «БУДІНДУСТРІЯ-СЕРВІС ЛТД» та визнання наказу від 31.03.2026 року таким, що не підлягає виконанню повністю, у зв`язку з припиненням обов`язку боржника на підставі статті 601 ЦК України.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли слугувати обов`язковою підставою для скасування судового рішення в розумінні статті 277 ГПК України, судом апеляційної інстанції не виявлено.
З огляду на викладене, доводи скарги не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що у сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006" Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин справі, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Судові витрати

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати скаржника щодо сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІГРАН" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 у справі № 904/2783/25 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена та підписана 13.07.2026.

Головуючий суддя С.В. Вінніков

Суддя Л.В. Андрейчук 

Суддя А.М. Висоцький