ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 вересня 2026 року | Справа № 280/6869/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
до Публічного акціонерного товариства “Артемівське автотранспортне підприємство 11406” 
про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Публічного акціонерного товариства “Артемівське автотранспортне підприємство 11406”, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 67371,55 грн за період з липня 2019 року до квітня 2026 року включно по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Позовні вимоги обґрунтовує приписами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, Закону України “Про пенсійне забезпечення”, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, та вказує, що відповідачем не відшкодовуються до Пенсійного фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за Списком №2 колишнім працівникам ПАТ "АТП 11406" за період з липня 2019 року до квітня 2026 року включно, у зв`язку із чим у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 67371,55 грн. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.
Ухвалою судді від 13.07.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відзив на позовну заяву на адресу суду від відповідача не надходив.
На підставі частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України). 
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. 
Публічне акціонерне товариство “Артемівське автотранспортне підприємство 11406” (код ЄДРПОУ 03113809) зареєстроване юридичною особою 05.06.1997 згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідач відповідно до Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
На підставі п. "б"-"з" ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” колишнім працівникам ПАТ “АТП 11406” ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , призначена та виплачується пільгова пенсія.
ГУ ПФУ в Запорізькій області було сформовано Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, які надіслані позивачем на адресу підприємства рекомендованим листом з повідомленням. Проте, як вбачається з наданих до матеріалів справи копії конвертів, кореспонденція повернулась без вручення адресату.
Сума на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ПАТ “АТП 11406” за період з липня 2019 року до квітня 2026 включно сплачена не була.
Загальна сума заборгованості відповідача перед Пенсійним фондом України по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за спірний період по колишнім працівникам ПАТ “АТП 11406” ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , становить 67371,55 грн, про що свідчить розрахунок до позовної заяви.
Факт понесення Пенсійним фондом витрат на виплату пільгових пенсій за період з липня 2019 року до квітня 2026 року включно за Списком №2 колишнім працівникам ПАТ “АТП 11406” ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , підтверджується довідкою від 08.06.2026 16024/05-16 про розмір призначеної і фактично отриманої ним пенсії, наданою позивачем до матеріалів справи.
Враховуючи несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку позивач звернувся із позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Порядок компенсації витрат на виплату і доставку пільгових пенсій Пенсійному Фонду України визначено у Прикінцевих положеннях Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058-IV).
Відповідно до п. 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058-IV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до ст. 13 і 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та ч. 2 і 3 ст. 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного ст. 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку - підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені пп. 4 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та ч. 2 ст. 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Для платників збору, визначених п. 1 та 2 ст.1 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування”, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у пп. 4 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. "б -"з" ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону № 1058-IV.
Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція №21-1), регламентує процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Відповідно до пп. 2.1.1 п. 2.1 указаної Інструкції платниками страхових внесків є, зокрема, страхувальники-роботодавці, а саме - підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання.
Згідно з п. 6.1 Інструкції №21-1 для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у пп. 4 п. 291.4 ст. 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” та призначених відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV - особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.
Пунктом 6.2 Інструкції №21-1 передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема “Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи” (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам. (п. 6.5 Інструкції №21-1).
При цьому, приписами п. 6.7 Інструкції №21-1 закріплено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень” Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на органи Пенсійного фонду. У свою чергу відповідач - підприємство, зобов`язане здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, визначених позивачем.
Тому, розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оформлений належним чином у відповідності до Інструкції №21-1 (додаток 8-а), є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за Списком №1. Такою ж є позиція Верховного Суду у постанові від 10.09.2020 у справі№820/6674/15.
Як встановив суд, позивач належним чином виконав вказані вимоги Інструкції та надіслав відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
При цьому, матеріали справи не свідчать про те, що відповідач має пільги щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Пенсії, призначені його колишнім працівникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та підлягають відшкодуванню підприємством.
На момент розгляду справи в суді сума заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 колишнім працівникам ПАТ “АТП 11406” ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у загальному розмірі 67371,55 грн відповідачем не сплачена, заборгованість перед ПФУ не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав.
Виходячи з того, що відповідач не виконав покладений на нього обов`язок щодо внесення до 25-го числа до Пенсійного фонду зазначеної в розрахунках місячної суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, то суд вважає, що існують достатні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 67371,55 грн заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з липня 2019 року до квітня 2026 року включно.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.
Оскільки відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, код ЄДРПОУ 20490012) до Публічного акціонерного товариства “Артемівське автотранспортне підприємство 11406” (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 178, кімн. 16, код ЄДРПОУ 03113809) про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Артемівське автотранспортне підприємство 11406” на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (р/р НОМЕР_1 в філії Запорізьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, код ЄДРПОУ 20490012) суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за період з липня 2019 року до квітня 2026 року включно у розмірі 67371,55 грн. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: ‘ І.В. Батрак