Справа № 559/1221/26 
Провадження № 1-кп/559/196/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року м.Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно кримінальне провадження за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Студянка, Дубенського району Рівненської області, із середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який під час інкримінованого злочину перебував на посаді майстра лісу Смизького лісництва Філії «Дубенське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», працюючого в ТОВ «ТД «Смизький торфобрикетний завод»,  раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , перебуваючи на посадах старшого майстра лісу Смизького лісництва - 1 ДП «Дубенський лісгосп», майстра лісу Смизького лісництва -1 ДП «Дубенський лісгосп», майстра лісу Смизького лісництва філії «Дубенське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», відносився до посадових осіб лісової охорони та будучи суб`єктом декларування відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», після звільнення з 29.03.2024 з посади майстра лісу Смизького лісництва філії «Дубенське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», зобов`язаний був не пізніше 27.04.2024 подати декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, зокрема, з 01.01.2024 по 29.03.2024, а також подати щорічні декларації за 2021 – 2022 роки не пізніше 31.01.2024, за 2023 рік – не пізніше 31.03.2024, за 2024 рік – не пізніше 31.03.2025 шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.
ОСОБА_4 своїми діями, що виразилися в умисному неподанні суб`єктом декларування декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України.
Допитаний в судовому засідання обвинувачений  ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав в повному обсязі та пояснив, що будучи обізнаним з обов`язком своєчасного подання декларацій у встановлені законом строки їх не подав. Надалі, усвідомивши правопорушення, 31.03.2026 він подав декларації за період з 2021-2024 рр. та декларацію при звільненні.
Враховуючи, що обвинувачений визнав вину в повному обсязі, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджував усі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.
При цьому судом з`ясовано: чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, обвинувачений  ОСОБА_4 винен у його вчиненні, а його дії слід кваліфікувати за ст.366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України є нетяжким; дані про особу винного, який не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. 
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття, про що у дебатах зазначив і прокурор. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд робить висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому призначає ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.366-3 КК України у виді громадських робіт мінімальним терміном, а також позбавляє його права обіймати посади в органах державної лісової охорони також мінімальним терміном. Саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст, 349, 366-371, 373-376 КПК України, суд –

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати посади в органах державної лісової охорони, на строк 1 (один) рік.
На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя ОСОБА_1