Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року | справа № 580/5981/25
| м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ВІКТОРІЯ-ТРАНС УКРАЇНА» до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови,

встановив:

Приватне підприємство «ВІКТОРІЯ-ТРАНС УКРАЇНА» (далі – ПП «ВІКТОРІЯ-ТРАНС УКРАЇНА», позивач) подало позов до Черкаської митниці (далі – митниця, відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.08.2025, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці Державної митної служби України, про коригування митної вартості товарів № UA902000/2024/000011/2 від 28.11.2024, № UA902000/2024/000012/2 від 28.11.2024, № UA902040/2024/000016/2 від 28.11.2024 року, № UA902040/2024/000017/2 від 29.11.2024.
- визнати протиправним та скасувати картку відмови в митному оформленні випуску чи митному пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № UA902040/2024/000086 від 28.11.2024, № UA902040/2024/000085 від 28.11.2024, № UA902040/2024/000088 від 28.11.2024, № UA902040/2024/000089 від 29.11.2024.
В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначила, що у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів. Для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) ПП «ВІКТОРІЯ-ТРАНС УКРАЇНА» подано разом із митними деклараціями документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.
Ухвалою від 09 червня 2025 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.
24.06.2025 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, у якому представниця відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що позивач імпортував на митну територію України сідельний тягач для перевезення напівпричепів, бувший у користуванні: сідловий тягач mercedes-benz actros 1845. Числове значення фактично сплаченої ціни у 48700 Євро відповідно відомостей платіжної інструкції від 29.10.2024 № 1034JBKLOA не відповідає числовому значенню ціни, яка підлягає сплаті відповідно відомостей контракту від 08.10.2024 № MNV20241008/P1 (56700 Євро) та інвойса від 08.10.2024 № TS0000889 (28350 Євро), у зв`язку з чим під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості неможливо ідентифікувати відомості наданої платіжної інструкції від 29.10.2024 № 1034JBKLOA з оцінюваним товаром, а надана платіжна інструкція від 29.10.2024 № 1034JBKLOA не відповідає умовам ч. 2 статті 53 МК України та не може бути документальним підтвердженням фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті). В наданих декларантом документах на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом (контракт від 08.10.2024 № MNV20241008/P1, інвойс від 08.10.2024 № TS0000889, довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № 2 відсутні відомості про числові значення страхових витрат, та понесених покупцем витрат на митне оформлення оцінюваного товару на експорт в Україну, які є обов`язковими складовими митної вартості та відповідно до ч. 10 статті 58 МК України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені. В наданих декларантом документах (довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № 2) відсутні всі відомості про числові значення складової митної вартості - витрат на транспортування оцінюваного товару до ввезення на митну територію України (відсутні відомості про протяжність маршруту в км за яким здійснювалось транспортування оцінюваного товару, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту або витрати палива на км), чим порушено вимоги наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення». Крім того зазначила, що в наданих декларантом документах, на підставі яких визначалась декларантом митна вартість товару за основним методом, відсутні відомості про технічні характеристики транспортного засобу, його технічний стан, комплектацію, наявність/відсутність пошкоджень, наявність/відсутність додаткового обладнання, їх кількісного визначення, а також відсутні відомості про числові значення їх вартості, що значною мірою впливає на вартість оцінюваного транспортного засобу, та відповідно, на числове значення митної вартості. З урахуванням зазначеного митниця визначила митну вартість товару за резервним методом відповідно до умов статті 64 МК України на рівні 32000 Євро за одиницю товару.
Щодо імпорту напів-причіпів бортових, тентованих, для перевезення вантажів по автомобільних дорогах загального користування, із розсувним боковим тентом, трьохвісних, бувших у використ. Schmitz cargobull: модель: scb s3t зазначила, що загальна ціна закупівлі 2 напів-причіпи становить 25500 Євро. Надана платіжна інструкція не містить відповідні банківські відмітки про проведення платежу. Відомості наданої платіжної інструкції від 22.10.2024 № 1026 неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, а надана платіжна інструкція від 22.10.2024 № 1026 не відповідає умовам ч. 2 статті 53 МК України. Виявлено невідповідності між інвойсом та контрактом, а саме: на інвойсі № ERT1960 від 22.10.2024 відсутні підписи та печатки продавця та відсутні посилання на контракт № 2024101505 від 15.10.2024. Також вказала про відсутність всі відомості про числові значення складової митної вартості - витрат на транспортування оцінюваного товару до ввезення на митну територію України. Зазначила про відсутність документального підтвердження технічного стану оцінюваного транспортного засобу під час його пропуску на митну територію України (комплектація, наявність/відсутність пошкоджень, наявність/відсутність додаткового обладнання тощо). З урахуванням зазначеного митниця визначила митну вартість товару за резервним методом відповідно до умов статті 64 МК України на рівні 18538,4084 Євро.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.
1) 08.10.2024 між ПП «ВІКТОРІЯ-ТРАНС УКРАЇНА» (Покупець) та UAB «MANVESTA» (Продавець) укладено Договір продажу автомобілів MNV20241008/P1, відповідно якого Продавець зобов`язується продати, а покупець придбати Товар (транспортні засоби), а саме два сідельних тягача для перевезення напівпричепів: - Марка: MERSEDES – BENZ; - Модель ACTROS 1845 2019 року випуску; - Ідентифікаційний номер транспортного засобу («VIN»): 1. WDB96340310338534 2. WDB96340310342344 - Країна виробництва – Німеччина.
За умовами Договору продажу автомобілів MNV20241008/P1 від 08.10.2024, ціна покупки, яку має сплатити Покупець Продавцю за 1 (один) автомобіль, становить 28350,00 євро. Загальна ціна закупівлі 2 (два) транспортних засоби – 56700,00 євро. Покупець зобов`язується сплатити аванс 8000,00 євро до 18.10.2024 року, та завершити викуп Транспортних засобів до 31.10.2024 року. 
На виконання вимог вказаного Договору позивач сплатив аванс за транспортні засоби у розмірі 8000,00 євро, що підтверджується платіжною інструкцією № 1018JBKLOA від 15.10.2024 (призначення платежу – за транспортні засоби згідно договору MNV20241008/P1).
Згідно з платіжною інструкцією № 1034JBKLOA від 29.10.2024 позивач сплатив основну вартість за Товар у розмірі 48700,00 євро. 
1.1. З метою митного оформлення Товару а саме сідельного тягача для перевезення напівпричепів Марки MERSEDES – BENZ, Модель ACTROS 1845 2019 року випуску, Ідентифікаційний номер транспортного засобу: («VIN») НОМЕР_1 позивач подав до Черкаської митниці електронну митну декларацію № 24UA902040408148U0, відповідно до якої заявив до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації.
Разом з декларацією подав документи для підтвердження заявленої митної вартості Товару: Договір продажу автомобілів MNV20241008/P1 від 08.10.2024; інвойс № TS0000890 від 08.10.2024; платіжна інструкція № 1034JBKLOA від 29.10.2024; платіжна інструкція № 1018JBKLOA від 15.10.2024; CMR № 1304840 від 18.11.2024; сертифікат EUR.1; - Довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № 3; регітра № 22432118; ЕХ1 24LTKR20001624D1B3 від 18.11.2024; свідоцтво про реєстрацію «LT Lietuvos Respublika Valstubes imone «Regitra» registracijos liudijimas» НОМЕР_2 .
1.2. З метою митного оформлення Товару а саме сідельного тягача для перевезення напівпричепів Марки MERSEDES – BENZ, Модель ACTROS 1845 2019 року випуску, Ідентифікаційний номер транспортного засобу: («VIN») НОМЕР_3 , позивач подав до Черкаської митниці електронну митну декларацію № 24UA902040408159U3, відповідно до якої було заявив до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. 
Разом з декларацією подав документи для підтвердження заявленої митної вартості Товару: Договір продажу автомобілів MNV20241008/P1 від 08.10.2024; інвойс № TS0000890 від 08.10.2024; платіжна інструкція № 1034JBKLOA від 29.10.2024; платіжна інструкція № 1018JBKLOA від 15.10.2024; CMR №1304839 від 18.11.2024 року; Сертифікат EUR.1; Довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № 2; - Акт приймання – передачі автомобіля; Регітра № 22432111 від 14.11.2024 року; ЕХ1 24LTKR20001624D1B3 від 18.11.2024 року; свідоцтво про реєстрацію «LT Lietuvos Respublika Valstubes imone «Regitra» registracijos liudijimas» НОМЕР_4 .
28.11.2024 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості № UA902000/2024/000011/2, яким скоригував митну вартість, заявлену у митній декларації № 24UA902040408159U3. В обґрунтування рішення зазначив таке: «В порядку здійснення митного контролю на підставі та відповідно до пункту 5 статті 54, пункту 1,4 статті 337, 320 МК України встановлено, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті), а також щодо числових значень складових митної вартості: Декларантом визначено та заявлено митну вартість оцінюваного товару за ціною угоди, на основі вартості у 28350 Євро/шт на умовах поставки EXW Kaunas (Литва) та на підставі відомостей контракту від 08.10.2024 № MNV20241008/P1, інвойса від 08.10.2024 № TS0000889. Відповідно умов контракту «ціна та умови оплати» ціна покупки, яку має сплатити Покупець Продавцю за 1 автомобіль становить 28 350 Євро. Загальна ціна закупівлі 2 транспортних засобів становить 56 700 Євро. Покупець зобов`язуються сплатити аванс 8000 Євро до 18.10.2024 та завершити викуп транспортних засобів до 31.10.2024. Усі платежі сплачуються Покупцем Продавцю банківським переказом. У разі порушення умов даного контракту Покупець сплачує Продавцеві штраф. Станом на 27.11.2024 (дата подання митної декларації № 24UA902040408094U9) партія оцінюваного товару підлягає 100 % оплаті Покупцем на користь Продавця. Відповідно відомостей платіжної інструкції від 29.10.2024 № 1034JBKLOA сума платежу становить 48 700 Євро, в графі «призначення платежу» зазначені відомості про контракт від 08.10.2024 № MNV20241008/P1. Відповідно ч. 2 статті 53 МК України якщо рахунок сплачено, декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Таким чином, належним документальним підтвердженням фактично сплаченої ціни за партію оцінюваного товару відповідно до умов ч. 2 статті 53 МК України є банківський платіжний документ, який можливо ідентифікувати за сумою товару відповідно заявлених умов оплати та документами, на які посилається такий банківський платіжний документ. Відповідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За таких обставин числове значення фактично сплаченої ціни у 48700 Євро відповідно відомостей платіжної інструкції від 29.10.2024 № 1034JBKLOA не відповідає числовому значенню ціни, яка підлягає сплаті відповідно відомостей контракту від 08.10.2024 № MNV20241008/P1 (56700 Євро) та інвойса від 08.10.2024 № TS0000889 (28350 Євро), у зв`язку з чим під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості неможливо ідентифікувати відомості наданої платіжної інструкції від 29.10.2024 № 1034JBKLOA з оцінюваним товаром, а надана платіжна інструкція від 29.10.2024 № 1034JBKLOA не відповідає умовам ч. 2 статті 53 МК України та не може бути документальним підтвердженням фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті). Декларантом заявлено поставку товару на умовах EXW Kaunas (Литва). Відповідно до правил інтерпретації термінів Інкотермс термін EXW «Франко завод» означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі та ін.), без його завантаження на приймаючий транспортний засіб та здійснення митного очищення товару для експорту. Покупець несе всі витрати та ризики у зв`язку з перевезенням товару з площ продавця (чи іншого названого місця) до місця призначення. В наданих декларантом документах на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом (контракт від 08.10.2024 № MNV20241008/P1, інвойс від 08.10.2024 № TS0000889, довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № 2 відсутні відомості про числові значення страхових витрат, та понесених покупцем витрат на митне оформлення оцінюваного товару на експорт в Україну. Декларантом не заявлено митниці в митній декларації та декларації митної вартості відомості про числові значення страхових витрат, та витрат на митне оформлення оцінюваного товару на експорт в Україну, які є обов`язковими складовими митної вартості та відповідно до ч. 10 статті 58 МК України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені. На підтвердження заявлених митниці витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано CMR від 18.11.2024 № 1304839, довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № 2. Відповідно відомостей CMR від 18.11.2024 № 1304839 перевізником оцінюваного товару є його «покупець/одержувач» - ПП «Вікторія Транс Україна». Таким чином, транспортування оцінюваного товару здійснювало «власним транспортом» без укладання договорів із транспортноекспедиційними компаніями про міжнародне перевезення. В наданих декларантом документах (довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № 2) відсутні всі відомості про числові значення складової митної вартості - витрат на транспортування оцінюваного товару до ввезення на митну територію України (відсутні відомості про протяжність маршруту в км за яким здійснювалось транспортування оцінюваного товару, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту або витрати палива на км), чим порушено вимоги наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення» яким визначено, що в разі якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, для підтвердження транспортних витрат до митного оформлення надається калькуляція транспортних витрат та перелік витрат які підлягають заявленню згідно з калькуляцією (відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару). Декларантом не надано калькуляцію транспортних витрат у відповідності з вимогами наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, яку декларант надає митниці відповідно до ч. 2 статті 53 МК України та є основним документом, який підтверджує заявлені митниці відомості про вартість витрат на транспортування. Відсутнє документальне підтвердження технічного стану оцінюваного транспортного засобу під час його пропуску на митну територію України (комплектація, наявність/ відсутність пошкоджень, наявність/відсутність додаткового обладнання тощо). В наданих декларантом документах, на підставі яких визначалась декларантом митна вартість товару за основним методом, відсутні відомості про технічні характеристики транспортного засобу, його технічний стан, комплектацію, наявність/відсутність пошкоджень, наявність/відсутність додаткового обладнання, їх кількісного визначення, а також відсутні відомості про числові значення їх вартості, що значною мірою впливає на вартість оцінюваного транспортного засобу, та відповідно, на числове значення митної вартості. Відсутнє документальне підтвердження зазначених відомостей щодо оцінюваного транспортного засобу, у тому числі під час його пропуску на митну територію України. Наданий документ від 18.11.2024 № 24LTKR2000162521B6 не завірений уповноваженим органом, який його видав. Зважаючи на вищевикладене, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а саме надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті). Заявлені митниці відомості про витрати транспортування партії оцінюваних товарів не підтверджені документально у повному обсязі, а надані документи не містять відомостей про числові значення всіх обов`язкових складових митної вартості, (страхові витрати, витрати понесені покупцем на митне очищення товару для експорту), які є обов`язковими складовими митної вартості та відповідно до ч. 10 статті 58 МК України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені. В зв`язку з вищевикладеним, на підставі пункту 3 статті 53 МК України, декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) копію митної декларації країни відправлення. На підставі ч. 6 статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може надати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, у тому числі на усунення обставин визначених ч.3 статті 53 та ч.2 статті 58 МК України та які є обов`язковими для надання відповідно ч. 2 статті 53 МК України. 27.11.2024 декларантом додатково надано: повідомлення декларанта від 27.11.2024 та завірена банком платіжна інструкція від 29.10.2024 № 1034JBKLOA. Декларантом проінформовано митницю електронним повідомленням, що інші додаткові документи надати не має можливості. Таким чином, станом на 27.11.2024 року термін надання митниці додаткових документів у декларанта зупиняється відповідно до вимог статті 255 МК України. У зв`язку з тим, що згідно установленого графіку роботи митниці кінцем робочого дня є 17 година, відсутністю заяви декларанта 27.11.2024 про роботу митниці у позаробочий час, а також електронне повідомлення декларанта 27.11.2024 о 16 год. 39 хв про неможливість надати митниці додаткові документи, митниця завершує митну формальність «перевірка правильності визначення митної вартості» враховуючи надані декларантом документи станом на початок робочого дня 28.11.2024. Відповідно до положень статті 55 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування. За результатом розгляду наданих декларантом додаткових документів встановлено, що додатково надані електронне повідомлення декларанта від 27.11.2024 та завірена банком платіжна інструкція від 29.10.2024 № 1034JBKLOA не усувають розбіжності та обставини, щодо яких митниця повідомляла декларанта електронним повідомленням від 27.11.2024 та наявність яких унеможливлює визначення митної вартості за основним методом. Враховуючи наявні у митниці відомості станом на 28.11.2024 (з урахуванням додатково наданих), в наявних у митниці документах, які надавались декларантом на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом, відсутні всі відомості щодо фактично сплаченої ціни товарів (яка підлягає сплаті), та що підтверджують числові значення всіх обов`язкових складових митної вартості товарів, повноту їх додавання до ціни товару, тим самим декларантом заявлено митниці неповні відомості про митну вартість товарів та обраний метод її визначення. Обраний декларантом метод за ціною договору не відповідає умовам, визначеним в статті 58 глави 9 МК України, а також наявні обставини, визначені ч. 2 статті 58 МК України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору неможливо. Відповідно ч. 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не достовірні, не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. На підставі п. 2 та 3 ч.6 статті 54 МК України митниця відмовляє у митному оформленні партії товарів за заявленою декларантом за основним методом митною вартістю. Відповідно ч. 3 статті 57 МК України, у разі якщо, митна вартість не може бути визначена за основним методом визначення митної вартості, то при цьому застосовується послідовно кожний наступний метод. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій митниця і декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. В зв`язку з тим, що відповідно до норм МК України, не передбачено часові нормативи для проведення консультації між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, в разі не надання до митниці письмової інформації про наявність у декларанта цінової інформації або ж відсутність такої, з метою уникнення безпідставної затримки митного оформлення, а саме безпідставного перевищення часу виконання митної формальності, митницею буде прийнято (в найкоротший термін з дотриманням норм ст. 255 МК України) рішення про коригування митної вартості з врахуванням наявної у митного органу (та направленої декларанту) цінової інформації. На виконання вимог ч. 3, 4 ст. 57 МК України, між декларантом та митницею проведено консультацію з додержанням вимог щодо її конфіденційності. Декларанту було запропоновано надати митниці об`єктивні, документально підтверджені данні, що піддаються обчисленню, які можливо використати для визначення митної вартості за другорядними методами згідно з положеннями ст. 59 і 60 МК України, на що декларантом не було повідомлено митницю про наявність у нього такої інформації. Зважаючи на вищевикладене, в ході проведення консультації встановлено, що у митниці та декларанта відсутня інформація щодо митних вартостей ідентичних та подібних щодо оцінюваних товарів, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період з часом експорту в Україну оцінюваних товарів, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості відповідно до положень ст. 59-61 МК України. Методи на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути застосовані так як у митниці та декларанта відсутня інформація про ціну товарів відповідно до вимог ст. 62,63 МК України. Відповідно статті 64 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, визначених в статтях 58-63 МК України, митна вартість оцінюваного товару визначається з використанням способів які є сумісними з відповідними принципами та положеннями МК України та Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, та повинна ґрунтуватись на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. У митниці наявна інформація про митну вартість товару з подібними характеристиками по відношенню до оцінюваного (маркою, календарним та модельним роками виробництва, виробником, торгівельною маркою, об`ємом двигуна 12809 см3, модель Actros 1842, є попередньою відносно оцінюваного товару (Actros 1845) та корелюється з оцінюваним товаром для цілей визначення його вартості), які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період з часом експорту в Україну оцінюваних товарів, на співставних комерційних рівнях, однаковою кількості (1 штука), митну вартість яких було визнано митницею на рівні 32000 Євро/штука за МД від 30.08.2024 № 24UA205170024920U9. Відповідно до статті 64 МК України митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Отже, в результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, митну вартість партії оцінюваного товару визначено за резервним методом визначення митної вартості та ґрунтується на раніше визнаній митницею митній вартості товару відповідно до положень статті 64 МК України. Митниця визначає митну вартість товару за резервним методом відповідно до умов статті 64 МК України на рівні 32000 Євро. Декларанту запропоновано визначити митну вартість товару за резервним методом, використовуючи наявну у митниці інформацію. Джерело інформації: МД від 30.08.2024 № 24UA205170024920U9».
Також митний орган прийняв Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902040/2024/000085.
Крім того 28.11.2024 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості № UA902000/2024/000012/2, яким скоригував митну вартість, заявлену у митній декларації № 24UA902040408148U0 з аналогічних підстав, що зазначені у рішенні № UA902000/2024/000011/2 та прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902040/2024/000088.
2) 15.10.2024 року між ПП «ВІКТОРІЯ-ТРАНС УКРАЇНА» (Покупець) та UAB «EUROTRANSRENT» (Продавець) укладено Договір № 2024101505, відповідно якого Продавець зобов`язується продати, а покупець придбати вживані транспортні засоби, а саме напівпричіп – SCHMITZ VIN: НОМЕР_5 , WSM00000003354562. 
За умовами Договору № 2024101505 від 15.10.2024 року, ціна товару вказано в Додатку № 1. Покупець зобов`язується сплатити аванс 100% вартості Договору після його підписання.
Згідно з додатком № 1 до Договору «Специфікація», ціна за напівпричіп становить 12750,00 євро/шт. Загальна ціна закупівлі 2 напівпричепи – 25500,00 євро. 
На виконання вимог зовнішньоекономічного Договору № 2024101505 від 15.10.2024 року, згідно з Платіжною інструкцією № 1026JBKLOA від 22.10.2024 року Покупець сплатив 100% вартості Товару у розмірі 25500,00 євро. 
2.1 З метою митного оформлення Товару а саме напівпричепу бортового, тентованого, для перевезення вантажів по автомобільних дорогах загального користування, із розсувним боковим тентом, трьохвісного, бувшого у використанні SCHMITZ CARGOBULL: Модель: SCB S3T, Номер кузова/шасі: НОМЕР_5 (далі Товар), 28.11.2024 позивач подав до Черкаської митниці електронну митну декларацію № 24UA902040408157U5, відповідно до якої було заявлено до митного імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. 
До митної декларації № 24UA902040408157U5 позивач подав такі документи: договір №2024101505 від 15.10.2024; специфікація; інвойс № ERT1960 від 15.10.2024; платіжна інструкція № 1026JBKLOA від 22.10.2024; CMR від 19.11.2024; довідка про транспортні витрати від 18.11.2024 № 3; ЕХ1 24LTVR500012A561B0 від 19.11.2024; свідоцтво про реєстрацію «Valstubes imone «Regitra» registracijos liudijimas» НОМЕР_6 ; - Регітра № 22372863 від 23.10.2024. 
2.2 З метою митного оформлення Товару а саме напівпричепу бортового, тентованого, для перевезення вантажів по автомобільних дорогах загального користування, із розсувним боковим тентом, трьохвісного, бувшого у використанні SCHMITZ CARGOBULL: Модель: SCB S3T, Номер кузова/шасі: НОМЕР_7 , 27.11.2024 позивач подав до Черкаської митниці електронну митну декларацію № 24UA902040408121U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації. 
До митної декларації № 24UA902040408121U7 позивач подав такі документи: договір №2024101505 від 15.10.2024; специфікація; інвойс № ERT1960 від 15.10.2024; платіжна інструкція № 1026JBKLOA від 22.10.2024; CMR від 19.11.2024; довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № 4; ЕХ1 24LTVR500012A561B0 від 19.11.2024; свідоцтво про реєстрацію «Valstubes imone «Regitra» registracijos liudijimas» НОМЕР_8 ; регітра № 22372890 від 23.10.2024.
29.11.2024 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості № UA902040/2024/000017/2, яким скоригував митну вартість, заявлену у митній декларації № 24UA902040408157U5. В обґрунтування рішення зазначив таке: «В порядку здійснення митного контролю на підставі та відповідно до пункту 5 статті 54, пункту 1, 4 статті 337, 320 Митного кодексу України встановлено, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті), а також щодо числових значень складових митної вартості: Декларантом визначено та заявлено митну вартість оцінюваного товару за ціною угоди, на основі вартості у 12750,00 Євро/шт на умовах поставки EXW Vilnius (Литва) та на підставі відомостей контракту від 15.10.2024 № 2024101505, інвойса від 22.10.2024 № ERT1960. Відповідно умов контракту «ціна та умови оплати» ціна покупки, яку має сплатити Покупець Продавцю за 1 напів - причіп становить 12750,00 Євро. Загальна ціна закупівлі 2 напів -причіпи становить 25500 Євро. Покупець зобов`язуються сплатити аванс 100% та сплачується після підписання угоди. Усі платежі сплачуються Покупцем Продавцю банківським переказом. У разі порушення умов даного контракту Прокупець сплачує Продавцеві штраф.Відповідно відомостей платіжної інструкції від 22.10.2024 № 1026 сума платежу становить 25500 Євро, призначення платежу - контракт від 15.10.2024 № 2024101505. Надана платіжна інструкція не містить відповідні банківські відмітки про проведення платежу.Станом на 28.11.2024 (дата подання митної декларації 24UA902040408157U5) партія оцінюваного товару підлягає 100 % оплаті на користь Продавця.Відповідно ч. 2 статті 53 Митного кодексу України якщо рахунок сплачено, декларант зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.Таким чином, належним документальним підтвердженням фактично сплаченої ціни за партію оцінюваного товару відповідно до умов ч. 2 статті 53 Митного кодексу України є банківський платіжний документ, який можливо ідентифікувати за загальною сумою партії товару відповідно заявлених умов оплати та документами, на які посилається такий банківський платіжний документ. Відомості наданої платіжної інструкції від 22.10.2024 № 10261026JBKLOA неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, а надана платіжна інструкція від 22.10.2024 № 10261026JBKLOA не відповідає умовам ч. 2 статті 53 Митного кодексу України. Виявлено невідповідності між інвойсом та контрактом, а саме: на інвойсі № ERT1960 від 22.10.2024 відсутні підписи та печатки продавця та відсутні посилання на контракт № 2024101505 від 15.10.2024.Декларантом заявлено поставку товару на умовах EXW Vilnius (Литва). Відповідно до правил інтерпретації термінів Інкотермс термін EXW «Франко завод» означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі та ін.), без його завантаження на приймаючий транспортний засіб та здійснення митного очищення товару для експорту. Покупець несе всі витрати та ризики у зв`язку з перевезенням товару з площ продавця (чи іншого названого місця)до місця призначення. В наданих декларантом документах на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом (контракт від 15.10.2024 № 2024101505, інвойс від 22.10.2024 № ERT1960, довідка витрат транспортування № 4) відсутні відомості про числові значення страхових витрат, та понесених покупцем витрат на митне оформлення оцінюваного товару на експорт в Україну. Декларантом не заявлено митниці в митній декларації та декларації митної вартості відомості про числові значення страхових витрат, та витрат на митне оформлення оцінюваного товару на експорт в Україну, які є обов`язковими складовими митної вартості та відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені.На підтвердження заявлених митниці витрат транспортування оцінюваного товару декларантом надано CMR від 19.11.2024№ Б/Н, довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № ДОВ.ТР ВИТРАТ № 3. Відповідно відомостей CMR від 19.11.2024 № Б/Н перевізником оцінюваного товару є його «покупець/одержувач» - ПП «Вікторія Транс Україна». Таким чином, транспортування оцінюваного товару здійснювало «власним транспортом» без укладання договорів із транспортно-експедиційними компаніями про міжнародне перевезення. В наданих декларантом документах (довідка витрат транспортування № 3) відсутні всі відомості про числові значення складової митної вартості - витрат на транспортування оцінюваного товару до ввезення на митну територію України (відсутні відомості про протяжність маршруту в км за яким здійснювалось транспортування оцінюваного товару, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту або витрати палива на км), чим порушено вимоги наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення» яким визначено, що в разі якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, для підтвердження транспортних витрат до митного оформлення надається калькуляція транспортних витрат та перелік витрат які підлягають заявленню згідно з калькуляцією (відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару). Декларантом не надано калькуляцію транспортних витрат у відповідності з вимогами наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, яку декларант надає митниці відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України та є основним документом, який підтверджує заявлені митниці відомості про вартість витрат на транспортування. Відсутнє документальне підтвердження технічного стану оцінюваного транспортного засобу під час його пропуску на митну територію України (комплектація, наявність/відсутність пошкоджень, наявність/відсутність додаткового обладнання тощо). В наданих декларантом документах, на підставі яких визначалась декларантом митна вартість товару за основним методом, відсутні відомості про технічні характеристики транспортного засобу, його технічний стан, комплектацію, наявність/відсутність пошкоджень, наявність/відсутність додаткового обладнання, їх кількісного визначення, а також відсутні відомості про числові значення їх вартості, що значною мірою впливає на вартість оцінюваного транспортного засобу, та відповідно, на числове значення митної вартості. Відсутнє документальне підтвердження зазначених відомостей щодо оцінюваного транспортного засобу, у тому числі під час його пропуску на митну територію України.Надана копія митної декларації від 19.11.2024 № 24LTVR500012A561B0 не завірена уповноваженим органом, який його видав. Зважаючи на вищевикладене, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а саме надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті). Заявлені митниці відомості про витрати транспортування партії оцінюваних товарів не підтверджені документально у повному обсязі, а надані документи не містять відомостей про числові значення всіх обов`язкових складових митної вартості, (страхові витрати, витрати понесені покупцем на митне очищення товару для експорту), які є обов`язковими складовими митної вартості та відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені.В зв`язку з вищевикладеним, на підставі пункту 3 статті 53 Митного кодексу України, декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);4) виписку з бухгалтерської документації;5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;На підставі ч. 6 статті 53 митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може надати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, у тому числі на усунення обставин визначених ч.3 статті 53 та ч.2 статті 58 Митного кодексу України та які є обов`язковими для надання відповідно ч. 2 статті 53 Митного кодексу України.28.11.2024 декларантом додатково надано: повідомлення декларанта від 28.11.2024 .Декларантом проінформовано митницю електронним повідомленням, що інші додаткові документи надати не має можливості.Відповідно до положень статті 55 митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування. За результатом розгляду наданих декларантом додаткових документів встановлено, що додатково надані електронне повідомлення декларанта від 28.11.2024 не усувають розбіжності та обставини, щодо яких митниця повідомляла декларанта електронним повідомленням від 28.11.2024 та наявність яких унеможливлює визначення митної вартості за основним методом. Враховуючи наявні у митниці відомості станом на 28.11.2024 (з урахуванням додатково наданих), в наявних у митниці документах, які надавались декларантом на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом, відсутні всі відомості щодо фактично сплаченої ціни товарів (яка підлягає сплаті), та що підтверджують числові значення всіх обов`язкових складових митної вартості товарів, повноту їх додавання до ціни товару, тим самим декларантом заявлено митниці неповні відомості про митну вартість товарів та обраний метод її визначення. Обраний декларантом метод за ціною договору не відповідає умовам, визначеним в статті 58 глави 9 Митного кодексу України, а також наявні обставини, визначені ч. 2 статті 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору неможливо. Згідно п. 21 статті 58 Митного кодексу України використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. Відповідно статті 52 Митного кодексу України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.Відповідно ч. 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не достовірні, не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.На підставі п.2 та 3 ч.6 статті 54 Митного кодексу України митниця відмовляє у митному оформленні партії товарів за заявленою декларантом за основним методом митною вартістю.Відповідно ч. 3 статті 57 Митного кодексу України, у разі якщо, митна вартість не може бути визначена за основним методом визначення митної вартості, то при цьому застосовується послідовно кожний наступний метод. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 і 60 Митного кодексу України. Під час таких консультацій митниця і декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. В зв`язку з тим, що відповідно до норм Митного кодексу України, не передбачено часові нормативи для проведення консультації між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, в разі не надання до митниці письмової інформації про наявність у декларанта цінової інформації або ж відсутність такої, з метою уникнення безпідставної затримки митного оформлення, а саме безпідставного перевищення часу виконання митної формальності, митницею буде прийнято (в найкоротший термін з дотриманням норм ст. 255 Митного кодексу України) рішення про коригування митної вартості з врахуванням наявної у митного органу (та направленої декларанту) цінової інформації.На виконання вимог ч. 3,4 ст. 57 Митного кодексу України, між декларантом та митницею проведено консультацію з додержанням вимог щодо її конфіденційності. Декларанту було запропоновано надати митниці об`єктивні, документально підтверджені данні, що піддаються обчисленню, які можливо використати для визначення митної вартості за другорядними методами згідно з положеннями ст. 59 і 60 Митного кодексу України, на що декларантом не було повідомлено митницю про наявність у нього такої інформації. Зважаючи на вищевикладене, в ході проведення консультації встановлено, що у митниці та декларанта відсутня інформація щодо митних вартостей ідентичних та подібних щодо оцінюваних товарів, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період з часом експорту в Україну оцінюваних товарів, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості відповідно до положень ст. 59-61 Митного кодексу України. Методи на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути застосовані так як у митниці та декларанта відсутня інформація про ціну товарів відповідно до вимог ст. 62, 63 Митного кодексу України. Відповідно статті 64 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, визначених в статтях 58-63 Митного кодексу України, митна вартість оцінюваного товару визначається з використанням способів які є сумісними з відповідними принципами та положеннями Митного кодексу України та Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, та повинна ґрунтуватись на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. У митниці наявна інформація про митну вартість товару з подібними характеристиками по відношенню до оцінюваного (маркою, моделлю, календарним роком виробництва, виробником, торгівельною маркою SCHMITZ CARGOBULL, модель SCB S3T, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період з часом експорту в Україну оцінюваних товарів, на співставних комерційних рівнях, однаковою кількості (1 штука), митну вартість яких було визнано митницею на рівні 18538.4084 Євро/штука. Відповідно до статті 64 Митного кодексу України митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.Отже, в результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, митну вартість партії оцінюваного товару визначено за резервним методом визначення митної вартості та ґрунтується на раніше визнаній митницею митній вартості товару відповідно до положень статті 64 Митного кодексу України. Митниця визначає митну вартість товару за резервним методом відповідно до умов статті 64 Митного кодексу України на рівні 18538.4084 Євро .Декларанту запропоновано визначити митну вартість товару за резервним методом, використовуючи наявну у митниці інформацію.Джерело інформації: МД від 20.08.2024 № 24UA205140052346U9.».
Також митний орган прийняв Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902040/2024/000089.
Крім того 28.11.2024 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості № UA902040/2024/000016/2, яким скоригував митну вартість, заявлену у митній декларації № 24UA902040408121U7 з аналогічних підстав, що зазначені у рішенні № UA902040/2024/000017/2 та прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902040/2024/000086.
Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації позивач вважає протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі – МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Так, частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 «Резервний метод» МК України).
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).
Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).
Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 вересня 2020 року у справі № 820/10288/15 у подібних правовідносинах.
Верховний Суд з аналізу викладених норм зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Суд також врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Під час надання оцінки правомірності спірних рішень про коригування митної вартості товару від 28.11.2024 № UA902000/2024/000011/2, № UA902000/2024/000012/2, суд зазначає таке.
Суд вище встановив, що для підтвердження митної вартості імпортованих транспортних засобів (тягачів) митниці позивач подав, зокрема: Договір продажу автомобілів MNV20241008/P1 від 08.10.2024; інвойс № TS0000890 від 08.10.2024; платіжну інструкцію № 1018JBKLOA від 15.10.2024 (призначення платежу – передплата за вантажівку згідно договору MNV20241008/P1); платіжну інструкцію (призначення платежу – оплата за вантажівку згідно договору MNV20241008/P1) № 1034JBKLOA від 29.10.2024; документи щодо перевезення: CMR № 1304840 від 18.11.2024; CMR №1304839 від 18.11.2024; довідку витрат на транспортування від 18.11.2024 № 3; довідка витрат на транспортування від 18.11.2024 № 2.
Аналіз переліку поданих позивачем документів у процедурі митного оформлення товару вказує на те, що позивач подав необхідний перелік документів для підтвердження митної вартості поставленого товару, який визначений ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи, на переконання суду, не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів у суду не викликає. У матеріалах справи відсутні докази наявності у поданих позивачем для митного оформлення документів ознак підробки, натомість вони містять відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, що була фактично сплачена за товар. Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.
Під час надання оцінки доводам, що покладені у основу спірних рішень (коригування митної вартості тягачів), суд зазначає, що надані у процедурі митного оформлення платіжні інстукції № 1018JBKLOA від 15.10.2024, № 1034JBKLOA від 29.10.2024 відображають у призначенні платежу саме оплату за транспортні засоби за договором MNV20241008/P1. У свою чергу сума оплачених коштів також відповідає сумі договору. З урахуванням зазначеного суд відхиляє покликання відповідача про неможливість ідентифікувати вказані платіжні документи із імпортованим товаром. У свою чергу рішення не містить обґрунтованих покликань щодо невідповідності платіжних документів вимогам ч. 2 ст. 53 МК України.
Суд зазначає, що згідно з правилом EXW «Франко завод» у редакції Інкотермс 2020, страхування вантажу не є обов`язковим для жодної зі сторін.
Відповідно до довідок позивача про транспортні витрати від 18.11.2024 № 3, № 2 страхування вантажу не проводилось.
Отже, позивач не надав інформацію про вартість страхування у зв`язку із відсутністю їх понесення у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим покликання відповідача і в цій частині суд відхиляє, як необґрунтовані.
Щодо покликань у спірних рішеннях про порушення позивачем Наказу № 599, суд зазначає таке.
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.
Отже, ч. 2 статті 53 МК України визначає обов`язок декларанта надати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів а Правила заповнення декларації митної вартості затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 конкретизують перелік можливих документів для такого підтвердення. Суд зазначає, що положення МК України та наказу Міністерства фінансів України № 599 не містять імперативних приписів про можливість підтвердження витрат на транспортування виключно калькуляцією транспортних витрат.
Суд врахував, що позивач під час митного оформлення подав CMR № 1304840 від 18.11.2024, CMR №1304839 від 18.11.2024 та довідки про транспортні витрати від 18.11.2024 № 3, № 2 містять як відомості про загальну суму витрат (33000 грн) так і їх деталізацію за видами, зокрема: заробітна плата водія – 7000 грн, дизпаливо – 18000 грн, витрати на відрядження – 6000 грн, наванатаження – 2000 грн.
Отже, на переконання суду, позивач у спірних правовідносинах надав документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів у зв`язку із чим суд відхиляє покликання відповідача у спірних рішеннях про відсутність відомостей про числові значення витрат на транспортування.
З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що позивач у спірних правовідносинах дотримався вимог ч. 2 статті 53 МК України, оскільки надав документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Суд відхиляє покликання відповідача у спірних рішення щодо відсутності документального підтвердження технічного стану оцінюваного транспортного засобу під час його пропуску на митну територію України (комплектація, наявність/ відсутність пошкоджень, наявність/відсутність додаткового обладнання, оскільки надання таких документів декларантом для підтвердження митної вартістості не передбачено ч. 2 статті 53 МК України.
Разом з тим суд врахував, що відповідач здійснив огляд імпортованих транспортних засобів, що підтверджується відповідними Актами, наявними у матеріалах справи у яких відповідач здійснив фотофіксацію ТЗ, детально описав їх комплектацію та стан. Отже у відповідача на час прийняття спірних рішень були наявні повні відомості про комплектацію та стан імпортованих ТЗ.
У свою чергу не засвідчення митної декларації країни відправлення уповноваженим органом не може слугувати самостійною та достатньою підставою для висновку про непідтвердження заявленої митної вартості, оскільки вказаний документ також не належить до переліку документів, що підтверджують митну вартість товару, вичерпний перелік яких наведений у ч. 2 статті 53 МК України.
Отже, покладені у основу спірних рішень (щодо тягачів) підстави суд вважає необґрунтованими.
Суд врахував, що у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
Суд встановив, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 30.08.2024 № 24UA205170024920U9.
Однак, рішення про коригування митної вартості товарів від 28.11.2024 № UA902000/2024/000011/2, № UA902000/2024/000012/2 не містить порівняння всіх характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірними рішеннями, визначено з урахуванням індивідуальних ознак поставленого товару (зокрема, але не виключно: пробігу, комплектації).
Суд зауважує, що у спірних правовідносинах контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.
Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару (тягачів) позивача, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 28.11.2024 № UA902000/2024/000011/2, № UA902000/2024/000012/2 та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902040/2024/000085 та № UA902040/2024/000088 є протиправними.
Щодо правомірності спірних рішень про коригування митної вартості товару від 28.11.2024 № UA902040/2024/000016/2, від 29.11.2024 № UA902040/2024/000017/2, суд зазначає таке.
Суд вище встановив, що для підтвердження митної вартості імпортованих транспортних засобів (напів-причепів) митниці позивач подав, зокрема: Договір № 2024101505 від 15.10.2024; додаток № 1 до Договору «Специфікація», яка обумовулює ціну за напівпричіп у розмірі 12750,00 євро/шт. Загальна ціна закупівлі 2 напівпричепи – 25500,00 євро; інвойс № ERT1960 від 15.10.2024; платіжну інструкцію № 1026JBKLOA від 22.10.2024 на суму 25500 євро (призначення платежу – оплата за причіп згідно договору № 2024101505 від 15.10.2024); документи щодо перевезення: CMR від 19.11.2024; довідки про транспортні витрати від 18.11.2024 № 3, № 4.
Аналіз переліку поданих позивачем документів у процедурі митного оформлення товару вказує на те, що позивач подав необхідний перелік документів для підтвердження митної вартості поставленого товару, який визначений ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи, на переконання суду, не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів у суду не викликає. У матеріалах справи відсутні докази наявності у поданих позивачем для митного оформлення документів ознак підробки, натомість вони містять відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, що була фактично сплачена за товар. Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митних декларацій документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.
Під час надання оцінки доводам, що покладені у основу спірних рішень (коригування митної вартості причепів), суд зазначає, що надана у процедурі митного оформлення платіжна інстукція № 1026JBKLOA від 22.10.2024 відображає у призначенні платежу саме оплату за причіп згідно договору № 2024101505 від 15.10.2024. У свою чергу сума оплачених коштів також відповідає сумі договору. З урахуванням зазначеного суд відхиляє покликання відповідача про неможливість ідентифікувати вказаний платіжний документ із імпортованим товаром. У свою чергу рішення не містить обґрунтованих покликань щодо невідповідності платіжних документів вимогам ч.2 ст. 53 МК України.
Суд відхиляє інші покликання у рішеннях № UA902040/2024/000016/2 від 28.11.2024 року, № UA902040/2024/000017/2 від 29.11.2024 з огляду на їх ідентичність та надання їх оцінки судом вище.
Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірними рішеннями, визначено з урахуванням індивідуальних ознак поставленого товару.
Суд зауважує, що у спірних правовідносинах контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.
Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару (тягачів) позивача, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 28.11.2024 № UA902040/2024/000016/2, від 29.11.2024 № UA902040/2024/000017/2 та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № № UA902040/2024/000086 від 28.11.2024 та № UA902040/2024/000089 від 29.11.2024 є протиправними.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат з правничої допомоги, суд враховує таке.
У позовній заяві представник позивача просить відшкодувати судові витрати та зазначає про понесені позивачем витрати професійну правничу допомогу в сумі 21300 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких є витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд врахував, що в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представниця позивача подала суду договір про надання правової допомоги від 13.03.2025 № 13/03/1, відповідно до п. п. 2, 3 якого гонорар складається з суми вартості послуг згідно Додатку 2 а також в додатку 1 може бути визначена сума, яка підлягає додатковій оплаті у разі прийняття рішення на користь клієнта; Акт від 17.03.2025 № 1 приймання-передачі послуг наданих послуг (додаток № 1 до Договору) відповідно до якого розмір гонорару складає 32100 грн, Опис-калькуляція до Договору (Додаток № 2) на суму 32100 грн, рахунок-фактуру № 1 від 17.03.2025 на суму 32100 грн та повідомлення про зарахування коштів АТ «Перший Український міжнародний банк» від 17.03.2025 № 12258 на суму 21300 грн.
Під час дослідження питання обґрунтованості заявленого розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає таке.
Відповідно до Акту від 17.03.2025 № 1 приймання-передачі послуг наданих послуг (додаток № 1 до Договору) та Опису-калькуляції до Договору (Додаток № 2) загальний розмір гонорару адвоката включає представництво інтересів у суді (2000 грн).
Суд зазначає, що справа № 580/5981/25 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Отже судові засідання у справі не призначались, а вказана сума гонорару включена до розміру витрат на правничу допомогу безпідставно.
Суд також врахував, що до розміру витрат на правничу допомогу включено підготовку позовної заяви (збирання доказів, опрацювання НПА, судової практики, складення заяв) у обсязі 18000 грн (18 год). З цього приводу суд зазначає, що обсяг наданих доказів до позовної заяви не є надміру об`ємним, а правозастосовча практика Верховного Суду у спірних правовідносинах є сформованою та послідовною у зв`язку із чим суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого розміру витрат до складності справи та заявленого часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).
Виходячи із критеріїв співмірності, обґрунтованості та пропорційності, беручи до уваги обсяг витраченого часу для підготовки та подання цієї позовної заяви та доданих матеріалів, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує таке.
Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці про коригування митної вартості товарів № UA902000/2024/000011/2 від 28.11.2024, № UA902000/2024/000012/2 від 28.11.2024, № UA902040/2024/000016/2 від 28.11.2024 року, № UA902040/2024/000017/2 від 29.11.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902040/2024/000086 від 28.11.2024, № UA902040/2024/000085 від 28.11.2024, № UA902040/2024/000088 від 28.11.2024, № UA902040/2024/000089 від 29.11.2024.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці на користь Приватного підприємства «ВІКТОРІЯ-ТРАНС УКРАЇНА» витрати зі сплати судового збору в розмірі 19379 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) грн 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – Приватне підприємство «ВІКТОРІЯ-ТРАНС УКРАЇНА» (19604, Черкаська обл., Черкаський р-, с. Слобода, вул. Лозова, 8, код ЄДРПОУ 35995259);
2) відповідач – Черкаська митниця (18001, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 76, код ЄДРПОУ 44005652).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 16.09.2026.

Суддя | Василь ГАВРИЛЮК