ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2026 р. | м. Харків | Справа №922/1894/26

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С. 
за участю секретаря судового засідання Хруслової А.К.
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом | Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАБУЛЕ УКРАЇНА"
до | Фермерського господарства "ГЕНІЇВСЬКЕ"
про | стягнення коштів

за участю представників: 
позивача – не з`явився;
відповідача – не з`явився. 

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ЛАБУЛЕ УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ФГ "ГЕНІЇВСЬКЕ", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 966.414,01 грн, інфляційні втрати в сумі 215.499,32 грн, пеню в сумі 541.225,32 грн та витрати зі сплати судового збору.
Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки від 25.03.2024 №UA-240325 в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого позивачем товару.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.06.2026 у справі №922/1894/26 позовну заяву ТОВ "ЛАБУЛЕ УКРАЇНА" залишено без руху.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.06.2026 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/1894/26.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2026 у справі №922/1894/26 продовжений строк підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.07.2026 закрито підготовче провадження у справі №922/1894/26 та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні по суті 18.08.2026 у справі №922/1894/26 була оголошена перерва на 01.09.2026 об 11:30 год.
Правом на участь представників у судовому засіданні по суті 01.09.2026 сторони не скористалися; про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа до електронних кабінетів ТОВ "ЛАБУЛЕ УКРАЇНА" та ФГ "ГЕНІЇВСЬКЕ" в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд". При цьому, в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без участі представника останнього.
Суд зазначає, що явка сторін у судове засідання по суті обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено статтею 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.
Між ТОВ "ЛАБУЛЕ УКРАЇНА" (постачальник) та ФГ "ГЕНІЇВСЬКЕ" (покупець) був укладений Договір поставки від 25.03.2024 №UA-240325 (далі - Договір). Згідно з його умовами постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлений строк покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва (товар), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. Загальна кількість та найменування товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент), маркування, ціна, строк поставки й інші умови, визначаються специфікаціями (додатки до цього договору), які є невід`ємною частиною цього договору.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 31.12.2024, а щодо невиконаних до цього дня зобов`язань та відповідальності – до повного їх виконання. У випадку, якщо жодна зі Сторін не заявить про свої наміри стосовно розірвання Договору або його зміни не пізніше одного місяця до закінчення строку його дії, Договір вважається автоматично продовженим на той самий строк і на тих самих умовах (пункт 2.1. Договору).
Згідно з пунктом 2.2. Договору строки й порядок та умови поставки, вибірки (отримання) товару встановлюються сторонами в специфікації.
Відповідно до пункту 4.1. Договору ціна та загальна вартість товару (партії товару) вказується у відповідних специфікаціях до Договору. Враховуючи те, що ціна товару включає імпортну складову, сторони домовились встановлювати ціну та вартість товару (партії товару) в національній валюті України – гривні та визначати їх еквівалент в іноземній валюті, вказаній у специфікації, за комерційним курсом продажу відповідної іноземної валюти банку постачальника до української гривні на дату, що передує даті підписання відповідної специфікації до Договору.
В пункті 4.7. Договору сторони погодили, що строк оплати зазначається в специфікації.
Між сторонами були погоджені наступні Специфікації до Договору:
- від 25.03.2024 №1 на загальну суму 1.147.770,81 грн з ПДВ. Оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником до оплати рахунку та/або специфікації та/або договору на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у договорі в національній валюті – гривні, в наступному порядку: 1) попередня оплата в розмірі 50% від загальної вартості товару за даною специфікацією у строк до 27.03.2024; 2) наступна оплата в розмірі 50% від загальної вартості товару за даною специфікацією у строк 01.09.2024. Строк поставки товару до 05.04.2024.
- від 11.04.2024 №2 на загальну суму 18.643,20 грн з ПДВ. Оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником до оплати рахунку та/або специфікації та/або договору на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у договорі в національній валюті – гривні, в наступному порядку: оплата в розмірі 100 % від загальної вартості товару за даною специфікацією у строк до 31.08.2024. Строк поставки товару до 15.04.2024.
У подальшому позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату від 25.03.2024 №17 на суму 1.147.770,81 грн та від 11.04.2024 №27 на суму 18.643,20 грн.
На виконання умов вказаних вище Специфікацій та умов Договору ТОВ "ЛАБУЛЕ УКРАЇНА" здійснило поставку товару на загальну суму 1.166.414,01 грн, про що свідчать видаткові накладні від 29.03.2024 №9 на суму 1.147.770,81 грн та від 12.04.2024 №18 на суму 18.643,20 грн, а також товарно-транспортні накладні від 29.03.2024 №5 та від 12.04.2024 №6.
Також позивачем були складені податкові накладні від 29.03.2024 №13 на суму 1.147.770,81 грн та від 12.04.2024 №10 на суму 18.643,20 грн, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У свою чергу відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений на підставі Специфікації від 25.03.2024 №11 товар на суму 200.000,00 грн, про що свідчить платіжна інструкція від 02.04.2024 №803.
Між сторони в подальшому були підписані Акти звірки взаємних розрахунків, згідно з якими заборгованість ФГ "ГЕНІЇВСЬКЕ" перед ТОВ "ЛАБУЛЕ УКРАЇНА" за Договором становить 966.414,01 грн.
Позивач зазначає, що ним виконані свої обов`язки за Договором щодо поставки товару виконані в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару не виконав, що стало підставою для звернення до господарського суду з позовною заявою з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
У відповідності до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений Договір щодо поставки товару, а також погоджені Специфікації від 25.03.2024 №1 та від 11.04.2024 №2. Зазначені документи були підписані сторонами електронними підписами та скріплений електронним печатками підприємств.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Згідно з положеннями частини четвертої статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Таким чином, наявність кваліфікованих електронних підписів на Договорі свідчить про те, що такий правочин укладений у відповідності до вимог чинного законодавства.
Також судом встановлено, що позивачем на виконання умов укладеного Договору був поставлений відповідачу товар на загальну суму на загальну суму 1.166.414,01 грн, що підтверджується видатковими накладними від 29.03.2024 №9 на суму 1.147.770,81 грн та від 12.04.2024 №18 на суму 18.643,20 грн, які підписані сторонами електронними підписами та скріплений електронним печатками підприємств.
Приписами статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.
Згідно з пунктом 2.2. Договору строки й порядок та умови поставки, вибірки (отримання) товару встановлюються сторонами в специфікації.
В Специфікації від 25.03.2024 №1 сторонами було погоджено, що оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником до оплати рахунку та/або специфікації та/або договору на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у договорі в національній валюті – гривні, в наступному порядку: 1) попередня оплата в розмірі 50% від загальної вартості товару за даною специфікацією у строк до 27.03.2024; 2) наступна оплата в розмірі 50% від загальної вартості товару за даною специфікацією у строк 01.09.2024.
В Специфікації від 11.04.2024 №2 зазначено, що плата здійснюється на підставі виставленого постачальником до оплати рахунку та/або специфікації та/або договору на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у договорі в національній валюті – гривні, в наступному порядку: оплата в розмірі 100 % від загальної вартості товару за даною специфікацією у строк до 31.08.2024.
Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, відповідач лише частково розрахувався з позивачем за поставлений на підставі Специфікації від 25.03.2024 №11 товар на суму 200.000,00 грн, про що свідчить платіжна інструкція від 02.04.2024 №803.
А отже, станом на момент звернення позивача з даним позовом, судом встановлено настання строків виконання грошових зобов`язань відповідача. Заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 966.414,01 грн, про що також свідчать підписані між сторонами Акти звірки взаємних розрахунків.
В силу статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав, а факт наявності заборгованості в розмірі 966.414,01 грн підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи приписи статті 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини, доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору та діючого законодавства, та оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості - суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 966.414,01 грн.
Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Крім суми заборгованості за поставлений товар позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 215.499,32 грн та пеню в сумі 541.225,32 грн.
Згідно з приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пеня за порушення строків оплати передбачена в підпункті 8.3.1. пункту 8.3. Договору. Згідно з ним за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни товару, сплачує на користь постачальника пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу.
Також у пункті 8.6. Договору сторони дійшли взаємної згоди на підставі статті 259 ЦК України при нарахуванні штрафних санкцій відповідно до умов цього Договору, не застосовувати пункт 6 частини 232 ГК України, а здійснювати нарахування штрафних санкцій за весь період неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором, а також збільшити позовну давність про стягнення неустойки за цим договором до 3-х років.
Також, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наведені вище норми права та встановлені судом обставини, а саме факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого товару, факт наявності в Договорі умов про відповідальність за це порушення, свідчить про правомірність нарахування позивачем відповідачу пені та інфляційних втрат.
Перевіркою наведеного в позовній заяві розрахунку пені, судом встановлено, що позивачем допущена помилка, а саме: не враховані положення частини першої статті 253 ЦК України (перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок). Тобто, початок прострочення внесення попередньої оплати (50% від загальної вартості товару) за Специфікацією від 25.03.2024 №1 починається з 28.03.2024, а решти вартості товару - з 02.09.2026. Також за Специфікацією від 11.04.2024 №2 прострочення оплати вартості товару розпочалося з 02.09.2026.
За таких обставин, правильними періодами нарахування пені за Специфікацією №1 є: з 28.03.2024 до 01.02.2024 на суму 73.885,40 грн; з 02.04.2024 до 01.09.2026 на суму 373.885,40 грн та з 02.09.2026 до 27.05.2026 на суму 947.770,81 грн. А за Специфікацією №2 - з 01.09.2024 до 27.05.2026 на суму 18 643,20 грн.
З огляду на вимоги статей 79, 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України, господарський суд у вирішенні спору має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то Господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.
Враховуючи вищенаведене, здійснивши перерахунок пені, суд зазначає, що її арифметично правильний розмір становить 540.598,89 грн. В іншій частині (626,43 грн) пеня нараховано безпідставно та помилково, а тому задоволенню не підлягають.
При цьому вищевказана помилка не вплинула на правильність розрахунку інфляційних втрат у розмірі 215.499,32 грн, а тому позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими.
Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача: основного боргу в сумі 966.414,01 грн, інфляційних втрат у сумі 215.499,32 грн та пені в сумі 540.598,89 грн. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє як безпідставно нараховані.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 20.670,15 грн покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, в іншій частині (7,52 грн) залишаються за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити частково.
2. Стягнути з Фермерського господарства "ГЕНІЇВСЬКЕ" (Україна, 63433, Харківська обл., Зміївський р-н, с. Геніївка, вул. Вільховатка, буд. 28, код ЄДРПОУ 34707897) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАБУЛЕ УКРАЇНА" (Україна, 49130, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 80, кім. 203, код ЄДРПОУ 39352004) основний борг у сумі 966.414,01 грн, інфляційні втрати в сумі 215.499,32 грн, пеню в сумі 540.598,89 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 20.670,15 грн.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. В решті позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції – Східного апеляційного господарського суду. 
Повне рішення складено "03" вересня 2026 р. 

Суддя | | Н.С. Добреля