ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)

04 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 682/1782/24
Провадження № 22-з/820/98/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
 
суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І., 

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, поділ будинковолодіння, визнання права власності на частини земельних ділянок з припиненням права власності на них, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Матвєєвої Н.В. від 10 березня 2026 року,- 

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 липня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року в частині визнання права власності на частини земельних ділянок з припиненням права власності на них, стягнення грошової компенсації скасовано і в позові в цій частині відмовлено.
В решті рішення залишено без змін.

В заяві від 16.07.2026 року ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачки на його користь 10000 грн. понесених витрат на правничу допомогу. Понесені позивачем витрати підтверджуються актом про виконання договірних зобов`язань та квитанціями до прибуткових касових ордерів №14 від 19.05.2026 року та №20 від 16.07.2026 року на суму 5000 грн. кожен. У відзиві на апеляційну скаргу позивачем заявлялося про попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, докази яких будуть подані згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Апеляційний суд дійшов висновку, що подану заяву ОСОБА_1 слід задовольнити частково, з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.
За ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).
Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що правнича допомога ОСОБА_1 у справі надавалася адвокатом Романовою Н.І. згідно з ордером №1126863 від 19.05.2026 року.
На підтвердження понесених відповідачем судових витрат надано акт про виконання договірних зобов`язань по договору від 15.05.2024 року про надання професійної правничої допомоги, квитанції до прибуткового касового ордера №14 від 19.05.2026 року та №20 від 16.07.2026 року, договір про надання професійної правничої допомоги від 15.05.2024 року. Вартість наданих послуг становить 10000 грн., згідно з актом про виконання договірних зобов`язань. 
Згідно акту про виконання договірних зобов`язань ОСОБА_3 надала ОСОБА_1 послуги: підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справ, ознайомлення з ухвалою про відкриття провадження та апеляційною скаргою, ознайомлення з практикою Верховного Суду, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, підготовка клопотання про долучення інвентаризаційної справи, участь в судовому засіданні.
Отже, витрати позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції складають 10000 грн.
При цьому сторона відповідача не заявляла клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України.
Апелянтка оскаржувала рішення в частині 5 задоволених позовних вимог, з врахуванням скасування апеляційним судом рішення в частині 3 з цих вимог, апеляційну скаргу задоволено на 60%.
Тому, з врахуванням часткового задоволення апеляційної скарги витрати на правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України слід стягнути пропорційно (40%) - в сумі 4000 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, 

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 4000 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2026 року.

Судді        Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк