ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2026 року | м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/10456/25
Головуючий у першій інстанції – Яременко І. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1923/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Супруна О.П.,
суддів: Мамонової О.Є., Луговця О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2026 у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

08.12.2025 АТ «Акцент-Банк» (АТ «А-Банк») через систему «Електронний суд» звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.10.2023 у розмірі 118 245,86 грн, яка складається з: 79 985,03 грн – заборгованість за кредитом; 38 260,83 грн – заборгованість за відсотками, та судових витрат у сумі 2 422,40 грн.
Позов мотивовано тим, що 15.10.2023 ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку (Умови та правила) із метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку та підписав Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, на підставі якої відповідачу було відкрито поточний рахунок, установлено на нього кредитний ліміт та видано платіжну картку. Позивач зазначав, що вказані документи містять усі істотні умови кредитування, зокрема строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту тощо. Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_2 умов договору, позивач зазначав, що відповідач своєчасно не погашав заборгованість за кредитом та процентами, у зв`язку з чим станом на 06.12.2025 утворилася заборгованість у розмірі 118 245,86 грн, із яких 79 985,03 грн – заборгованість за кредитом та 38 260,83 грн – заборгованість за процентами. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач просив стягнути з нього зазначену суму заборгованості, а також понесені судові витрати.
Новозаводський районний суд м. Чернігова своїм заочним рішенням від 22.07.2026 частково задовольнив позов АТ «А-Банк», стягнувши з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 15.10.2023 у розмірі 79 985,03 грн, відмовивши в решті позовних вимог, а також судовий збір у розмірі 1 638,58 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Анкета-заява, підписана відповідачем 15.10.2023, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становить договір про надання банківських послуг. Водночас надані позивачем витяг з Умов та правил і витяг з Тарифів не містять підпису відповідача, а тому суд дійшов висновку, що банк не довів погодження ОСОБА_1 саме цих умов, зокрема щодо розміру процентної ставки та порядку її нарахування. Зазначив, що підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту не підтверджує погодження сторонами процентної ставки, оскільки не є складовою частиною кредитного договору та має інформаційний характер. Із огляду на недоведеність домовленості сторін щодо сплати процентів, суд відмовив у стягненні 38 260,83 грн заборгованості за процентами та, установивши факт отримання відповідачем кредитних коштів та їх неповернення, стягнув із нього фактично отриману суму кредиту в розмірі 79 985,03 грн.
27.07.2026 АТ «А-Банк» через систему «Електронний суд» звернулося з апеляційною скаргою на заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2026, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні заборгованості за процентами та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно не врахував факт ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також його фактичне користування кредитними коштами, що, на думку апелянта, свідчить про прийняття ним умов кредитування. Банк зазначає, що умови кредитування, у тому числі процентна ставка, були погоджені відповідачем шляхом підписання Заяви про встановлення кредитного ліміту електронним підписом, а також Паспорта споживчого кредиту. Крім того, апелянт посилається на положення статей 638, 642, 1048, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та вважає, що навіть за відсутності підпису відповідача на Тарифах та Умовах і Правилах фактичне отримання та використання кредитних коштів свідчить про погодження умов договору та виникнення в нього обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом. Банк також вказує на підписання відповідачем Паспорта споживчого кредиту та Заяви щодо встановлення кредитного ліміту, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 02.12.2020 у справі № 284/157/20, та вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні нарахованих процентів. 
Відзив на апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду не надходив. Відповідно до частини третьої статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Судова повістка, направлена ОСОБА_1 за адресою, зазначеною в матеріалах справи, повернулася до суду з відміткою поштового оператора «відсутній адресат». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України така особа вважається належним чином повідомленою про розгляд справи та згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка відповідача не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За правилами частин першої та другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що банк не довів погодження сторонами умов кредитного договору щодо розміру та порядку нарахування процентів, у зв`язку з чим правові підстави для їх стягнення відсутні. Водночас, установивши факт отримання відповідачем кредитних коштів та їх неповернення, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення фактично отриманої суми кредиту.
Суд установив, що 15.10.2023 ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням: https://а-bank.com.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі – Договір), умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, що підтверджується цифровим власноручним підписом ОСОБА_1 у даній Анкеті-заяві (а.с. 11 зворот).
Крім того, із застосуванням цифрового власноручного підпису (на екрані телефону) ОСОБА_1 15.10.2023 підписав Заяву про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (далі – Заява) (а.с. 12-13), зі змісту якої вбачається, що відповідач просив відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановити кредитний ліміт на умовах, визначених у цій Заяві.
Вид послуги – відкриття, обслуговування та кредитування поточного рахунку. До рахунку банк випускає безкоштовно (за виключенням іменної картки з фото, випуск якої становить 150 грн) платіжний інструмент у вигляді платіжної картки (пункт 1 Заяви).
Згідно пункту 2 Заяви за рахунком, що відкривається згідно з цією заявою, можуть здійснюватися операції з готівкового/безготівкового поповнення/повернення грошових коштів, безготівкове перерахування коштів на інші рахунки, а також інші операції передбачені договором. За надання платіжних послуг, також інших послуг передбачених договором стягується плата згідно з Тарифами банку. За операціями за рахунком можуть бути встановлені ліміти, інформація про які розміщується на сайті банку. Клієнт вправі, у порядку встановленому у договорі здійснити зміну/відміну встановлених лімітів. Списання банком коштів з рахунку здійснюється на підставі платіжних інструкцій встановлених форм, наданих клієнтом, згідно з дебетовим переказом коштів за згодою клієнта, а також згідно з дебетовим переказом коштів без згоди клієнта в порядку та на умовах передбачених договором або законодавством України. Надаючи банку платіжну інструкцію клієнт підтверджує свою згоду з умовами договору та погоджується з виконанням банком операції передбаченої платіжною інструкцією. Клієнт несе відповідальність за достовірність змісту оформленої ним платіжної інструкції, а також за повноту і своєчасність сплати клієнтом податків, зборів/страхових внесків (обов`язкових платежів). У разі відмови в прийнятті наданої клієнтом платіжної інструкції банк у відповідності до вимог законодавства та договору повідомляє про це клієнта із зазначенням причин відмови та посиланням на норми законодавства України (за наявності). Клієнт має право у будь-який час до списання коштів з рахунку або настання дати валютування платіжної інструкції відкликати з банку згоду на виконання платіжної операції, шляхом подання до банку відповідного розпорядження складеного за формою банку.
Пунктами 3-7 Заяви визначено такі умови кредитування: тип кредиту – кредитний ліміт на поточний рахунок; тип кредитування – кредитування рахунку; мета отримання кредиту – споживчі цілі; пільговий період користування кредитним лімітом – до 62 днів за процентною ставкою 0,000001 %; у разі виходу з пільгового періоду на кредит нараховується процентна ставка 3,4 % на місяць; строк кредитування – 240 місяців.
Відповідно до пункту 8 Заяви порядок погашення – щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, у розмірі не менше 4 % від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит.
Пунктом 9 Заяви передбачені процентна ставка 6,8 % при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків. 
За змістом пункту 15 Заяви підписуючи простим/удосконаленим або власноручним цифровим електронним підписом цю заяву клієнт, зокрема, підтвердив та погодився, що:
- до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-Банк", що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлена з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до частини другої статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг";
- умови, передбачені частиною першою статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», визначені в договорі та тарифах. Клієнт беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування;
- зміни до Договору можуть бути внесені за згодою сторін в порядку та на умовах, визначених у Договорі. Підтвердив свою згоду з тим, що інформування його про зміни умов Договору, в тому числі щодо розміру комісій, тарифів, загальних витрат, вартості супровідних послуг, розміру комісійних винагород та інших зборів, що підлягають сплаті за обслуговування та користування рахунком та/або платіжним інструментом, банк має зобов`язаний здійснювати шляхом розміщення нових умов на сайті Банку та шляхом надсилання їй повідомлень через дистанційні канали обслуговування не пізніше 30 календарних днів до дати такої зміни. Погодився з тим, що має право, у разі незгоди з запропонованими змінами, розірвати договір до дати, з якої застосовуватимуться зазначені зміни, без будь-якої плати за його розірвання. При цьому, в останній день дії договору клієнт зобов`язався повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за договором. У разі неповідомлення клієнтом банку про розірвання договору шляхом вчинення дії до повного погашення заборгованості за договором до дати, з якої застосовуються такі зміни, ці зміни є погодженими клієнтом;
- ця заява разом з запропонованими АТ «А-Банк» Умовами та правилами, що розміщенні на сайті банку становлять Договір.
Також, 15.10.2023 ОСОБА_1 шляхом накладення ним електронного підпису, що перевіряється за допомогою відкритого ключа 0270e70a5c63eb14c46c42e9f53b11f95d859e8b48496e757a47ff6d0b5efe02f3 підписано паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» (а.с. 14-15).
Згідно з довідкою за картами АТ «А-Банк» ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано наступні картки: № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № НОМЕР_4 , строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с. 17 зворот).
Як убачається з довідки за лімітами АТ «А-Банк», за кредитним договором б/н від 15.10.2023 кредитний ліміт ОСОБА_1 протягом періоду з 15.10.2023 по 06.12.2025 неодноразово змінювався, у тому числі збільшувався та зменшувався. При цьому початково 15.10.2023 кредитний ліміт було встановлено у розмірі 17 000,00 грн, а в подальшому його розмір збільшено до 80 000,00 грн (а. с. 17).
Згідно з випискою по картці ОСОБА_1 за період із 15.10.2023 по 06.12.2025 за рахунком НОМЕР_1 сума витрат клієнта становить 148 025,59 грн, сума зарахувань – 93 033,00 грн, сума комісій – 2 178,00 грн. (а.с. 15 зворот - 16).
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.10.2023, укладеного між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 , станом на 06.12.2025, загальний розмір заборгованості клієнта становить 118 245,86 грн, із яких: 79 985,03 грн – загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) (63 852,51 – залишок за тілом кредиту, 16 132,52 – залишок за тілом кредиту (прострочений)); 38 260,83 грн – загальний залишок заборгованості за процентами (2 950,46 – залишок за процентами на поточну заборгованість, 35 310,37 – залишок за процентами на прострочену заборгованість); штраф – 0,00 грн (а.с. 10-11).
Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується АТ «А-Банк» лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, тому за правилами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (абзац перший частини другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «А-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з пунктами 1 та 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція – відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.  Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:  надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;  заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;  вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 указаного Закону встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:  електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;  електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;  аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У цій справі встановлено факт підписання ОСОБА_1 15.10.2023 Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», а також факт отримання ним кредитних коштів та користування ними.
Суд першої інстанції, відмовляючи у стягненні процентів, обґрунтовано врахував, що надані банком витяги з Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів не містять підпису відповідача, а банк не надав належних доказів того, що саме ці умови діяли на момент укладення договору та були доведені до відома ОСОБА_1 . Висновок суду в цій частині відповідає правовому підходу, сформульованому Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, на яку послався вірно суд першої інстанції.
Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що при вирішенні питання про погодження сторонами умов кредитування суд першої інстанції фактично не надав оцінки Заяві про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 15.10.2023, яка підписана відповідачем із застосуванням цифрового власноручного підпису.
Як убачається зі змісту цієї Заяви, вона містить безпосередньо погоджені відповідачем умови кредитування, зокрема визначає тип кредиту, вид кредитування, мету отримання кредиту, пільговий період користування кредитним лімітом, розмір процентної ставки у пільговий період та процентну ставку у разі виходу з пільгового періоду, а також строк кредитування. Отже, на відміну від наведених вище Умов та Тарифів, положення яких банк надав у вигляді непідписаних витягів, зазначені умови безпосередньо викладені в окремому документі, підписаному відповідачем.
Зокрема, пунктами 3-7 Заяви сторони погодили тип кредиту – кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредитування – кредитування рахунку, пільговий період користування кредитним лімітом до 62 днів із процентною ставкою 0,000001 % та процентну ставку 3,4 % на місяць у разі виходу з пільгового періоду, а також строк кредитування – 240 місяців.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про недоведеність домовленості сторін щодо сплати процентів зроблений без урахування змісту підписаної відповідачем Заяви про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 15.10.2023, яка містить конкретні умови щодо розміру процентної ставки та строку кредитування.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду постановою від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) відступила, зокрема, від висновку, викладеного в постанові від 02.12.2020 у справі № 284/157/20-ц, про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, підтверджену його підписом.
При цьому Об`єднана палата Касаційного цивільного суду зазначила, що паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання кредитодавцем переддоговірного обов`язку щодо надання споживачу інформації, необхідної для прийняття ним усвідомленого рішення про укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем саме по собі не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки паспорт не є документом, у якому фіксується воля сторін договору та його зміст.
Отже, з урахуванням наведеної актуальної правової позиції Верховного Суду сам по собі підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту не може бути покладений в основу висновку про погодження сторонами умов кредитного договору, у тому числі процентної ставки.
Разом із тим, наведений правовий висновок не спростовує можливості підтвердження погодження сторонами конкретних умов кредитування іншими документами, які відповідно до закону та обставин справи є складовою укладеного між сторонами договору та містять безпосереднє волевиявлення сторін щодо таких умов.
На відміну від обставин, які були предметом розгляду у справі № 393/126/20, у якій в підписаній позичальником анкеті-заяві процентна ставка не була зазначена, а паспорт споживчого кредиту не визнано складовою форми договору, у цій справі процентна ставка безпосередньо визначена в підписаній відповідачем Заяві про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком.
Таким чином, правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 393/126/20 не є підставою для відмови в стягненні процентів у цій справі, оскільки банк обґрунтовує їх стягнення не лише положеннями Паспорта споживчого кредиту чи непідписаних Умов та Тарифів, а насамперед умовами Заяви, яка підписана відповідачем та містить безпосередньо погоджені сторонами умови щодо розміру процентної ставки та строку кредитування.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстави для застосування до спірних правовідносин висновку суду першої інстанції про недоведеність погодження сторонами процентної ставки відсутні, а доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.
Ураховуючи встановлені обставини та погоджені сторонами умови кредитування, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами в розмірі 38 260,83 грн.
Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк», становить 118 245,86 грн, із яких 79 985,03 грн – заборгованість за тілом кредиту та 38 260,83 грн – заборгованість за процентами.
За змістом пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Ураховуючи, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів суд першої інстанції не надав належної оцінки підписаній відповідачем Заяві про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, що призвело до помилкового висновку про недоведеність погодження сторонами процентної ставки, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині належить скасувати.
Отже, апеляційну скаргу АТ «А-Банк» належить задовольнити, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2026 – скасувати в частині відмови в позові про стягнення процентів за користування кредитом, задовольнивши дані вимоги в повному обсязі.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
За правилами частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, із урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу, підлягає відповідному перерахунку.
Як убачається з матеріалів справи, при зверненні до суду першої інстанції АТ «А-Банк» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Суд першої інстанції, задовольнивши позов частково, стягнув із відповідача на користь позивача 1 638,58 грн судового збору, визначивши його розмір пропорційно задоволеній частині позовних вимог.
Оскільки за результатами апеляційного перегляду позовні вимоги задоволено в повному обсязі, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір, сплачений при зверненні до суду першої інстанції, також належить стягнути з відповідача в повному розмірі, тобто 2 422,40 грн.
Крім того, за подання апеляційної скарги АТ «А-Банк» сплачено судовий збір у розмірі 3 663,60 грн, який також підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.
Керуючись ст. ст. 367-369, 374, п. 3 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк».
Скасувати заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2026 у частині вирішення позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом.
Задовольнити позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за процентами за користування кредитом, виданим за Заявою щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком № б/н від 15.10.2023, у розмірі 38 260,83 грн.
Змінити заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2026 у частині визначеного до стягнення судового збору, збільшивши його розмір із 1 638,58 грн до 2 422,40 грн.
В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 663,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не оскаржується, окрім випадків, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий:         О.П. Супрун

Судді:          О.Є. Мамонова

О.А. Луговець