23.07.2026

642/2891/26
3/642/656/26

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
23 липня 2026 року суддя Холодногірського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській обл. Департаменту патрульної поліції, у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
09.04.2026 о 08 год. 14 хв. в м.Харкові, пров. Афанасіївський, 18, водій ОСОБА_1 , керувала т.з. Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_2 , із ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ у встановленому законодавством порядку водій відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР України. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 №635778 від 09.04.2026 за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, її представник, адвокат Макарова О. надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, також надала заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення. 
Враховуючи положення аб.2 ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, відносно якої складено адміністративний протокол. 
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.  
Згідно ч.4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
З матеріалів справи вбачається, що водій  ОСОБА_1  відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку, передбаченому законодавством.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли водій відмовився від проходження такого огляду.
Судом переглянуто відеозапис в матеріалах справи, яким підтверджені обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. З відеозапису вбачається, що транспортний засіб Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , тривалий час наздоганяли працівники поліції та вона була вимушена зупинитись внаслідок штучного блокування руху її т.з. На питання поліцейського, чому вона не зупинялась на вимоги про зупинку ОСОБА_1 відповіла, що їй було не зрозуміло, чому вони її наздоганяють. Відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, а також внаслідок порушення нею ПДР України винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. В ході спілкування працівники поліції висловили ОСОБА_1 підозру про перебування останньою у стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан такого сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 спочатку погодилась пройти такий огляд, однак, хотіла відвезти сина на сусідню вулицю та самостійно проїхати до медичного закладу, на що інспектор повідомив, що це неможливо та він згідно з чинним законодавством повинен її доставити до закладу охорони здоров`я. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, інспектор неодноразово повторив ОСОБА_1 пропозицію пройти такий огляд та роз`яснив наслідки відмови у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 неодноразово відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку, передбаченому законодавством.
Щодо посилань захисника на те, що ознаки сп`яніння, оголошені інспектором ОСОБА_1 , не відповідають дійсності, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан сп`яніння.
Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння належить виключно до його повноважень, що знайшло своє законне відображення у процесуальному закріпленні працівником поліції своїх висновків щодо наявності ознак сп`яніння ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначене узгоджується з вимогами ст. 252 КУпАП, відповідно до яких орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З огляду на доводи захисника, а також враховуючи вищезазначені вимоги Інструкції, суд зазначає, що у працівників поліції виникають законні підстави вважати, що водій має ознаки відповідного сп`яніння, у разі встановлення хоча б однієї такої ознаки. 
Також матеріали справи не містять відомостей, що дають підстави вважати дії працівників поліції незаконними. В порядку, передбаченому чинним законодавством, дії працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржувались. А тому доводи сторони захисту в цій частині слід вважати безпідставними.
Щодо наданих захисником результатів лабораторного дослідження ОСОБА_1 від 09.04.2026 на стан наркотичного сп`яніння, згідно з якими досліджений біологічний матеріал не вмістить наркотичних речовин, суд не бере їх до уваги, оскільки самостійне проходження огляду суперечить порядку проходження такого огляду, згідно зі ст. 266 КУпАП, а також оскільки відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження огляду на пропозицію поліцейського, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Також посилання захисника на те, що у протоколі зазначено невірно водійське посвідчення ОСОБА_1 не спростовують складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому, розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, встановлені судом обставини справи узгоджуються між собою та сумніву у суду не викликають та підтверджують факт винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В той час, заперечення захисника Макарової О.В. не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, за ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із  ОСОБА_1  слід стягнути судовий збір в сумі 665.60 грн. в дохід держави.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 252, 266, 268, 283-285 КУпАП України, суддя, -
постановив:
ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., із позбавленням права керування т.з. строком на 1 рік.
Стягнути із  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу…а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Згідно зі ст, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови. 

Суддя