ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/6747/23 пров. № А/857/28883/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2026 року (постановлену головуючим – суддею Кузан Р.І. у м. Львові) з питань зміни способу i порядку виконання судового рішення у справі № 380/6747/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №380/6747/23 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 01.02.2023 № С/1289 про розмір грошового забезпечення з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2023 № С/1289 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.
21.04.2026 до суду першої інстанції звернувся представник позивача із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якій просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №380/6747/23 із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2023 № С/1289 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_2 пенсійні виплати в сумі 204492,96 грн.
28.04.2026 від відповідача до суду першої інстанції надійшли заперечення на заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення. В обґрунтування заперечень повідомляє, що з метою забезпечення виконання судового рішення Головним управлінням створено відповідний запис в підсистемі Реєстр судових рішень ІКІС ПФУ (скриншот додається). Щодо виплати зазначених коштів, повідомляє, що відповідно до ст. 8 Законну України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262) виплата пенсій за цим Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Інформує, що нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень. Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 (далі Порядок №821). Враховуючи Порядок №821, у жовтні, листопаді, грудні 2025 року, а також лютому 2026 року 103 грн та в березні 2026 року 101,00 грн позивачу додатковими відомостями на виконання погашення заборгованості за судовими рішеннями відповідно до вимог Порядку виплачено кошти у розмірі 187,35 грн на місяць, а у лютому 2026 року 103 грн та в березні 2026 року 101,00 грн (відкладена заборгованість).
Головним управлінням в межах наданої компетенції проведений комплекс заходів задля повного та неухильного виконання рішення суду у цій справі, а виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовими рішеннями, проводиться Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку та за умови наявності відповідного бюджетного фінансування. Відтак, не можна стверджувати про невиконання судового рішення в розумінні ст.378 КАС України.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2026 заяву представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії – задоволено частково. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №380/6747/23 у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з невиплаченої пенсії за період з 01.04.2019 по 30.09.2023 у розмірі 204391 гривень 96 копійок. В задоволенні решти заяви відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату постановлення даної ухвали, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не виплатило на користь позивача у повному обсязі заборгованості з виплати пенсії з 01.04.2019 по 30.09.2023, що свідчить про часткове невиконання рішення суду боржником.
Водночас, невиплаченою залишається заборгованість по пенсії у розмірі 204391,96 грн (205158,01 грн - 766,05 грн (відкладена заборгованість), а не 204492,96 грн як стверджує представник позивача.
У свою чергу зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 204391,96 грн є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційні скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні заяви.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Положенням ч. 1 ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частинами 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
Положеннями абзацу 1 ч. 1 ст. 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Водночас, з 19.12.2024 положення ч. 3 ст. 378 КАС України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-IX (далі - Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.». 
Тобто, ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.10.2025 у справі № 380/7706/22, який враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.10.2023, яка виплачується, та здійснено нарахування доплати до пенсії за період з 01.04.2019 по 30.09.2023 в розмірі 205158,01 грн, яка буде виплачена після виділення коштів із Державного бюджету України. Крім того, вказано, що згідно з обліком рішень суду, що набрали законної сили, зазначене рішення від 22.05.2023 у справі №380/6747/23 включене до обліку рішень суду, про що свідчить доданий відповідачем скриншот з відповідної програми.
При цьому, суд також враховує, що на виконання судового рішення у справі №380/6747/23 відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатило позивачу у жовтні, листопаді, грудні 2025 року по 187,35 грн, а також лютому 2026 року 103 грн та в березні 2026 року 101,00 грн (відкладена заборгованість).
Отже, станом на дату постановлення даної ухвали, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не виплатило на користь позивача у повному обсязі заборгованості з виплати пенсії з 01.04.2019 по 30.09.2023, що свідчить про часткове невиконання рішення суду боржником.
Зважаючи на те, що відповідач/боржник, який є суб`єктом владних повноважень, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі не виконав судове рішення в частині виплати нарахованої пенсії, суд першої інстанції правильно виснував, що з урахуванням положень абзацу 2 ч. 3 ст. 378 КАС України необхідно змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача/боржника цих пенсійних виплат на користь позивача.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводів, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2026 року у справі № 380/6747/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і в касаційному порядку не оскаржується. 

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула