Справа № 296/7701/25
2/296/2722/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира
в складі: головуючого - судді Пилипюк Л. М.
за участю секретаря судового засідання Бартащук К. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг,
В С Т А Н О В И В:
15 липня 2025 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг. 
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проживає в гуртожитку військової частини НОМЕР_1 у відомчій службовій квартирі АДРЕСА_1 . Вказаний гуртожиток на праві власності належить державі Україна в сфері управління Державної прикордонної служби України. Військова частина НОМЕР_1 є уповноваженим органом, який здійснює утримання цього службового житлового фонду. 
01 липня 2005 року між ОСОБА_1 та військовою частиною НОМЕР_1 укладено договір найму житлового приміщення в гуртожитку сімейного типу, відповідно до умов якого наймач ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно вносити плату за користування житловою площею і за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію, каналізацію, вивезення сміття). Квартплата здійснюється в межах, встановлених чинним законодавством та тарифами, які затверджені Кабінетом Міністрів України та Житомирським міськвиконкомом на час сплати.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за вищевказаним договором належним чином не виконує, не здійснює оплату наданих комунальних послуг за період з червня 2022 року по травень 2025 року. Заборгованість ОСОБА_1 перед військовою частиною НОМЕР_1 становить 31 318,61 гривень, з яких заборгованість за загальним фондом державного бюджету складає 15 302,64 гривень, заборгованість за спеціальним фондом державного бюджету – 16 015,97 гривень.
Несплата ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням та обслуговуванням будинків і прибудинкової території, послуг з централізованого опалення та водовідведення ускладнює надання якісних житлових послуг та ставить під загрозу збереження та нормальне функціонування житлового фонду військової частини НОМЕР_1 .
На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 31 318,61 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 гривень.
Заочним рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 09 грудня 2025 року задоволено позов Військової частини НОМЕР_1 до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг.
Ухвалою суду від 25 лютого 2026 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, заочне рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 09 грудня 2025 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач правом на подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався.
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, заявою від 20 липня 2026 року просить розгляд справи проводити без його участі. У вказаній заяві представник позивача також зазначає, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, 20 липня 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, яке призначене на 20 липня 2026 року. У вказаній заяві відповідач повідомляє, що він не отримував копії позовної заяви з додатками, а про судове засідання дізнався із застосунку «Дія».
Після скасування заочного рішення та у зв`язку з повідомленням відповідачем його фактичного місця проживання ( АДРЕСА_2 ) судом було належно виконано процесуальний обов`язок щодо надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками. Однак, вказаний пакет документів повернувся до суду неврученим відповідачу (поштове відправлення № R067123391583) з відміткою пошти «адресат відсутній». Вказаний конверт (поштове відправлення № R067123391583) наявний в матеріалах справи. А тому, відповідно до змісту п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав відповідне поштове відправлення. Також суд ураховує, що відповідач не вжив жодних заходів з метою особистого ознайомлення з матеріалами справи, жодного разу до суду не з`явився.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 ознайомився із заочним рішенням суду, в якому викладені всі фактичні обставини справи, не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, повторно не з`явився в судове засідання, а також беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для чергового відкладення судового засідання та можливість вирішення спору за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд установив, що будівля гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на праві державної власності належить Державі Україна в сфері управління Державної прикордонної служби України. Наведене підтверджено копією свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Житомирської міської ради 29 січня 2010 року.
Право власності Держави Україна в сфері управління Державної прикордонної служби України на гуртожиток (адреса: м. Житомир, вул. Промислова, 5) також підтверджено копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12 лютого 2010 року.
Витягом з протоколу № 2 засідання житлової комісії Житомирського гарнізону від 31 травня 2005 року підтверджено, що ОСОБА_1 з сім`єю надано двокімнатну службову квартиру   АДРЕСА_4 .
01 липня 2018 року між військовою частиною НОМЕР_1 (наймодавець) та ОСОБА_1 (наймач) укладено договір найму житлового приміщення в гуртожитку сімейного типу, відповідно до п.1.1 якого наймодавець надає наймачу у користування житлове приміщення в гуртожитку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_5 , яка являє собою окрему квартиру загальною площею 50,79 м?, житловою площею 29,94 м?.
Відповідно до п. 2.2 вищевказаного договору найму ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно вносити плату за користування житловою площею і за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію, каналізацію, вивезення сміття).
Крім того, відповідно до підпункту і) п. 2.2 договору найму наймач у разі вибуття з населеного пункту в зв`язку з переведенням для подальшого проходження служби до нового місця служби або отримання житла у постійне користування , зняття його з посади, звільнення з лав ДПСУ зобов`язаний протягом місяця звільнити та здати займане ним приміщення наймодавцю згідно з актом приймання-передачі житлового приміщення.
Суд ураховує, що ОСОБА_1 16 квітня 2004 року зареєстрував своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 та станом на вирішення питання про відкриття провадження у справі за ним зберігається місце реєстрації за вказаною адресою. Наведене підтверджено відповіддю № 1574486 з Єдиного державного демографічного реєстру від 16 липня 2025 року.
Відповідно до розрахунку позивача заборгованість ОСОБА_1 за квартплату за період 2022-2025 роки становить 16 015,97 гривень, заборгованість за надані комунальні послуги – 15 302,64 гривень.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму (ч. 3 ст. 815 ЦК України).
Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги – це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли, відповідно до закону, ціни (тарифи) є регульованими. В такому випадку ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Досліджені матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 в 2005 році вселився до службової квартири за адресою: АДРЕСА_6 , яка обладнана водопроводом, центральним опаленням, каналізацією, газопостачанням та електропостачанням. Станом на дату розгляду справи ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою, а тому в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач є споживачем комунальних послуг, які надаються у вказану квартиру. Доказів того, що відповідач звільнив службову квартиру в гуртожитку та/або відмовився від отримання комунальних послуг в матеріалах справи відсутні. Крім того, відсутні докази невиконання чи неналежного виконання позивачем умов договору найму жилого приміщення щодо надання комунальних послуг відповідачу за вказаною адресою.
Також суд ураховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, здійснений позивачем розрахунок заборгованості не заперечив та не спростував.
Щодо аргументів відповідача, які висловлені ним у заяві про перегляд заочного рішення, суд зазначає, що відповідач не надав доказів на підтвердження набуття ним статусу внутрішньо-переміщеної особи, а також доказів подання письмової заяви позивачу про причини його відсутності за зареєстрованим місцем проживанням з наданням довідки про взяття на облік ВПО. Відповідач не підтвердив, що він повністю звільнив службове житло за адресою: АДРЕСА_6 .
Суд дійшов висновку, що відповідач не сплачує кватплату, а також надані позивачем житлово-комунальні послуги. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед військовою частиною НОМЕР_1 становить 31 318,61 гривень, з яких заборгованість за загальним фондом державного бюджету складає 15 302,64 гривень, заборгованість за спеціальним фондом державного бюджету – 16 015,97 гривень.
З наведених мотивів суд дійшов висновку про задоволення позову.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути також 3028 гривень сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Військової частини НОМЕР_1 до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 31 318 (тридцять одна тисяча триста вісімнадцять) гривень 61 копійку.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Корольовського районного суду
міста Житомира        Лілія ПИЛИПЮК