ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 908/1614/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрос Агроінвест»
на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025 (суддя Федько О. А.) 
і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.03.2026 (головуючий суддя Іванов О. Г., судді Мороз В. Ф., Чередко А. Є.) 
у справі № 908/1614/25
за позовом першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрос Агроінвест»
про визнання недійсним договору оренди і зобов`язання повернути земельні ділянки,
(у судовому засіданні взяв участь прокурор - Пономаренко А. Є.)
ВСТУП
1. У цій справі судами вирішувався спір про визнання недійсним договору оренди землі комунальної власності та зобов`язання орендаря повернути орендовані земельні ділянки їх власнику в особі уповноваженого органу.
2. Під час судового розгляду підтвердилися обставини укладення оспорюваного договору без прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо передачі відповідних земельних ділянок в оренду, а також без проведення земельних торгів, за відсутності при цьому передбачених частинами другою, третьою статті 134 ЗК України випадків.
3. З урахуванням наведеного, при касаційному перегляді справи № 908/1614/25 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості заявленого Прокурором позову, а відтак, відхиливши безпідставні доводи касаційної скарги відповідача, залишив оскаржувані судові рішення про його задоволення без змін.
4. Про наведене детально йдеться далі у цій постанові.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог, підстав заявленого позову
5. Перший заступник керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - Степненська сільська рада) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрос Агроінвест» (далі - ТОВ «Кайрос Агроінвест»), у якому просив:
- визнати недійсним договір оренди землі від 29.08.2023 № 08/5, укладений Степненською сільською радою та відповідачем щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 2322186800:01:001:0280, площею 20,6352 га, 2322186800:01:002:0090, площею 7,2022 га та 2322186800:01:002:0091, площею 8,8000 га, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.09.2023 за номерами записів про інше речове право: 51644970, 51645429, 51645868 (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 2295111423221, 2295125023221, 2295135423221);
- зобов`язати ТОВ «Кайрос Агроінвест» повернути Степненській сільській раді зазначені земельні ділянки, розташовані у Запорізькій області, Запорізькому районі, на території Степненській територіальній громади.
6. За твердженням прокурора, в порушення статей 116, 122, 124, 134 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) оспорюваний договір укладено без проведення процедури земельних торгів та без прийняття органом місцевого самоврядування рішення щодо передачі земельних ділянок в оренду, з урахування чого цей договір на підставі статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) слід визнати недійсним із одночасним застосування наслідки його недійсності шляхом зобов`язання орендаря повернути відповідні земельні ділянки орендодавцю (стаття 216 ЦК України).
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій 
7. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025 у справі № 908/1614/25 зазначений позов було задоволено. Визнано договір оренди землі від 29.08.2023 № 08/5 недійсним. Зобов`язано відповідача повернути позивачу (сільській раді) орендовані земельні ділянки.
8. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.03.2026 це рішення суду першої інстанції залишено без змін.
9. Висновки як місцевого, так і апеляційного, господарських судів щодо наявності підстав для задоволення заявленого у цій справі позову обґрунтовано доведеністю фактичних обставин укладання оспорюваного договору оренди землі з порушенням імперативних норм законодавства, а саме норм статей 116, 122, 124, 134, 135 ЗК України та статей 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», позаяк рішення про передачу відповідних земельних ділянок в оренду Степненською сільською радою не приймалося і земельних торгів щодо цього не проводилося, що свідчить про порушення порядку їх передачі в оренду ТОВ «Кайрос Агроінвест». 
10. Разом з цим суди попередніх інстанцій звернули увагу і на те, що згідно з частиною третьою статті 136 ЗК України площа земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності, права оренди, емфітевзису якої виставляються на земельні торги, не може перевищувати 20 гектарів. Однак, площа однієї зі переданих відповідачу в оренду земельних ділянок, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 2322186800:01:001:0280, становить 20,6352 га, що унеможливлює передачу її в оренду навіть через процедуру проведення земельних торгів.
Касаційна скарга 
11. Не погодившись із ухваленими у цій справі судовими рішеннями місцевого та апеляційного господарських судів, ТОВ «Кайрос Агроінвест» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.03.2026 і рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарг
12. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій відповідач у касаційній скарзі визначив підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі ? ГПК України).
13. При цьому на обґрунтування застосування судами попередніх інстанцій норм права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України), скаржник посилається на те, що:
- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16, зокрема, наведено таке: « 84. Крім того, відповідно до частин першої, другої статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. 85. Оскільки договір оренди землі від 01.07.2015 № 6, укладений між ГУ Держземагентства у Хмельницькій області та ОСОБА_2 без дотримання конкурентних засад, спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою державної власності, то він відповідно до частин першої, другої статті 228 ЦК України є нікчемним. 86. Водночас Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що якщо правочин є нікчемним, то позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц (пункт 72), від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (пункти 69, 70). 87 Тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позовна вимога про визнання спірного договору недійсним не підлягає задоволенню, але з інших мотивів»;
- у постанові ж Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 зазначено, що: « 56. Оскільки спірний договір купівлі-продажу за відсутності для цього підстави, визначеної в абзаці другому частини другої статті 134 ЗК України, укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою комунальної власності, такий договір згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України є нікчемним (див. близькі за змістом висновки щодо нікчемності договору через порушення конкурентного порядку її набуття у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц)».
14. Посилаючись на ці висновки, ТОВ «Кайрос Агроінвест» стверджує, що у справі № 908/1614/25 Прокурором заявлено вимогу про визнання договору оренди землі недійсним, що не відповідає належному у цьому разі способу захисту порушених прав, у зв`язку з чим у її задоволенні (а заразом і у задоволенні вимоги про застосування наслідків недійсності цього правочину) судам слід було відмовити. Вимога ж про застосування наслідків нікчемності правочину Прокурором у цій справі не заявлялась.
15. Позаяк суди попередніх інстанцій наведеного не урахували, скаржник вважає, що їх висновки суперечать викладеному у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16, від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.
16. Також у касаційній скарзі ТОВ «Кайрос Агроінвест» посилається на те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази та не надали належної оцінки всім фактичним обставинам, чим обґрунтовує передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України підставу касаційного оскарження (пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України).
17. Відповідач, зокрема, зазначає, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги на ту обставину, що встановлений в оспорюваному договорі розмір орендної плати на рівні 12 відсотків від нормативної грошової оцінки землі відповідає вимогам чинного законодавства (статті 288 Податкового кодексу України та рішенню Степненської сільської ради від 12.07.2022 № 37), як і не урахували того, що земельна ділянка з кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 має певні обтяження, що унеможливлює проведення відкритих торгів щодо неї та підтверджує відсутність у такому випадку комерційного інтересу потенційних орендарів. До того ж органом місцевого самоврядування в суді першої інстанції через це ставилось питання про здійснення судового розгляду у закритих судових засіданнях.
18. Крім того, за твердженнями скаржника, звертаючись до суду з позовом у цій справі, Прокурор не довів наявності підстав для здійснення представництва в суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки Степненська сільська рада від здійснення своїх повноважень представницького характеру в судах задля захисту інтересів територіальної громади не відмовлялась. Заразом рішенням Конституційного Суду від 03.12.2025 № 6-p(II)/2025 окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
Позиція інших учасників справи 
19. Від Запорізької обласної прокуратури надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ «Кайрос Агроінвест», направлений до Верховного Суду засобами поштового зв`язку в межах встановленого в ухвалі від 15.06.2026 про відкриття касаційного провадження у цій справі строку на його подання. 
20. У відзиві Прокурор просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, зазначаючи серед іншого про те, що у даному випадку ним дотримано вимоги статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та обрано належний спосіб захисту порушених прав територіальної громади, про що свідчить судова практика Верховного Суду. Натомість постанови суду касаційної інстанції, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, ухвалено у справах з неподібними до цієї справи правовідносинами.
21. Також під час касаційного перегляду від ТОВ «Кайрос Агроінвест» та Степненської сільської ради надійшли клопотання про розгляд справи без участі їх представників, у яких у тому числі зазначено і про підтримку доводів поданої касаційної скарги.
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
22. Місцевим та апеляційним господарськими судами було з`ясовано, що згідно із відомостями з Державного земельного кадастру (витяги від 28.01.2022 № НВ-0000184622022, від 29.09.2023 № НВ-0002031012023, від 29.07.2021 № НВ-0007269162021), 01.01.2013 проведено державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 2322186800:01:001:0280, площею 20,6352 га, 2322186800:01:002:0090, площею 7,2022 га та 2322186800:01:002:0091, площею 8,8000 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
23. При цьому відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 25.11.2020 № 2-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» Степненській сільській територіальній громаді передано у комунальну власність за актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 315,3306 га, які розташовані на території Степненської сільської територіальної громади Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту, згідно з додатком.
24. Як вбачається із зазначеного додатку, серед іншого до комунальної власності було передано земельні ділянки з кадастровими номерами 2322186800:01:001:0280 площею 20,6352 га, 2322186800:01:002:0090 площею 7,2022 га та 2322186800:01:002:0091 площею 8,8000 га.
25. 26 листопада 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та Степненською сільською територіальною громадою Запорізького району Запорізької області підписано акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність загальною площею 315,3306 га.
26. Згідно із рішенням Степненської сільської ради від 04.12.2020 № 3 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність» земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності прийнято у комунальну власність Степненської сільської ради за додатком до акта та затверджено вищевказаний акт приймання-передачі від 26.11.2020.
27. У зв`язку з цим, 15.02.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 2322186800:01:001:0280, площею 20,6352 га, 2322186800:01:002:0090, площею 7,2022 га, 2322186800:01:002:0091, площею 8,8000 га.
28. Надалі рішенням Степненської сільської ради від 21.05.2021 № 10 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону» було затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності Степненської сільської територіальної громади Запорізького району Запорізької області, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах у формі аукціону. Цим рішенням, зокрема, вирішено провести земельні торги з продажу права оренди на земельні ділянки, зазначені в додатку 1 до нього - з кадастровими номерами 2322186800:01:001:0280, 2322186800:01:002:0090, 2322186800:01:002:0091 та доручити виконавцю торгів провести земельні торги не раніше 30 днів та не пізніше 90 днів після оприлюднення оголошення про проведення торгів у приміщенні Державного підприємства «Запорізький інститут землеустрою» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 50. Також зазначеним рішенням доручено сільському голові укласти з виконавцем земельних торгів - Державним підприємством «Запорізький науково-дослідний та проєктний інститут землеустрою» договір про підготовку та проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельні ділянки на земельних торгах у формі аукціону.
29. Однак, згідно із відповіддю Державного підприємства «Запорізький науково-дослідний та проєктний інститут землеустрою» від 10.04.2025 № 20 між ним та Степненською сільською радою договір про підготовку та проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами 2322186800:01:001:0280, 2322186800:01:002:0090 та 2322186800:01:002:0091 не укладався.
30. Заразом, як встановили суди попередніх інстанцій, листом від 26.08.2023 № 5 ТОВ «Кайрос Агроінвест» звернулось до Степненської сільської ради та повідомило про намір укласти договори оренди земельних ділянок, перелік кадастрових номерів яких наведений у листі (зокрема, земельних ділянок з кадастровими номерами 2322186800:01:001:0280, 2322186800:01:002:0090, 2322186800:01:002:0091), що перебувають у комунальній власності та розташовані на території Степненської громади.
31. 29 серпня 2023 року Степненська сільська рада (орендодавець) та ТОВ «Кайрос Агроінвест» (орендар) уклали договір оренди землі № 08/5, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 2322186800:01:001:0280, площею 20,6352 га, 2322186800:01:002:0090, площею 7,2022 га, 2322186800:01:002:0091, площею 8,8000 га, які розташовані у Запорізькій області, Запорізькому районі, на території Степненська територіальна громада.
32. Зазначений договір серед інших містить і такі умови:
- на земельних ділянках об`єкти нерухомого майна відсутні, об`єкти інфраструктури відсутні, будівлі, будинки, споруди та інші об`єкти відсутні (пункти 3, 4);
- нормативна грошова оцінка земельних ділянок на дату його укладення становить: 2322186800:01:001:0280 - 351 653,92 грн, 2322186800:01:002:0090 - 132 577,34 грн, 2322186800:01:002:0091 - 27 388,71 грн (пункт 5);
- договір укладено строком на 19 (дев`ятнадцять) років (пункт 8);
- орендна плата вноситься орендарем у розмірі 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один календарний рік. У суму орендної плати входить земельний податок (пункт 9).
33. Відповідно до розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки, що є додатком до договору оренди землі від 29.08.2023 № 08/5, річний розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 2322186800:01:001:0280 складає 42 198,47 грн, з кадастровим номером 2322186800:01:002:0090 складає 15909,28 грн, з кадастровим номером 2322186800:01:002:0091 складає 3 286,65 грн.
34. Крім того, додатковою угодою від 16.10.2023 № 1 сторонами внесені зміни до зазначеного договору оренди землі в частині строку його дії, погодивши, що договір укладено на 7 (сім) років.
35. 04 вересня 2023 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про інше речове право - право оренди ТОВ «Кайрос Агроінвест» земельних ділянок кадастровий номер 2322186800:01:001:0280, площею 20,6352 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2295111423221, номер запису про інше речове право 51644970), кадастровий номер 2322186800:01:002:0090, площею 7,2022 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2295125023221, номер запису про інше речове право 51645429), кадастровий номер 2322186800:01:002:0091, площею 8,8000 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2295135423221, номер запису про інше речове право 51645868).
36. У подальшому Запорізька окружна прокуратура Запорізької області листами від 06.03.2025 № 54-2068ВИХ-25 та від 29.04.2025 № 54-3829ВИХ-25 повідомила Степненську сільську раду про порушення положень статей 124, 134 ЗК України щодо підстав передачі земельних ділянок в користування (в оренду) під час укладення, зокрема, договору оренди землі від 29.08.2023 № 08/5.
37. У відповідях на це (від 26.03.2025 № 02-22/466, від 08.05.2025 № 02-22/689) Степненської сільської ради зазначила, що нагляд за додержанням законодавства у сфері земельних відносин та укладення органом місцевого самоврядування договорів оренди землі не відноситься до функцій та повноважень органів прокуратури. Допомоги Запорізької окружної прокуратури Степненська сільська рада не потребує.
38. За таких обставин, 26.05.2025 Прокурор направив повідомлення (вих. № 54-4911ВИХ-25), в якому у відповідності до пункту 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» вказав на звернення в інтересах держави до Господарського суду Запорізької області з позовом до ТОВ «Кайрос Агроінвест» про визнання недійсним договору оренди землі від 29.08.2025 №08/5 та зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки з кадастровими номерами 2322186800:01:001:0280, 2322186800:01:002:0090, 2322186800:01:002:0091, що надалі і розглядався судами у межах цієї судової справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
39. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
40. Дослідивши в межах вимог касаційної скарги наведені в ній доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та перевіривши з огляду на встановлені фактичні обставини справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ «Кайрос Агроінвест» не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
41. Як зазначено у статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України .
42. За змістом статті 14 Основного Закону України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
43. Водночас статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
44. Згідно із статтею 12, частиною першою статті 122 ЗК України розпорядження землями територіальних громад відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
45. У відповідності до частин першої, другої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.
46. Заразом виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, регулювання земельних відносин (пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
47. У частинах першій, другій статті 59 названого Закону унормовано, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
48. За загальним правилом, визначеним у частині першій статті 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
49. Також випадки, коли земельні торги не проводяться, визначено у частині третій цієї статті.
50. У справі, що переглядається (№ 908/1614/25), спірні правовідносини виникли, у зв`язку з тим, що за твердженнями Прокурора відповідач отримав у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, всупереч встановленого чинним законодавство порядку передання їх в оренду, а саме без рішення органу місцевого самоврядування щодо цього та без проведення земельних торгів, при відсутності випадків, за яких земельні ділянки державної чи комунальної власності можуть бути передані в оренду на позаконкурентних засадах (частини друга, третя статті 134 ЗК України).
51. Ураховуючи зміст наведених вище правових норм та з огляду на встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами фактичні обставини цієї справи щодо непроведення відповідних земельних торгів та відсутності рішення Степненською сільською радою про передачу земельних ділянок в оренду, Верховний Суд погоджує з їх висновками про те, що договір оренди землі від 29.08.2023 № 08/5 укладено сторонами з порушенням статей 116, 122, 124, 134,135 ЗК України та статей 26, 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», зважаючи на що передані на його підставі відповідачу в оренду земельні ділянки підлягають поверненню орендодавцю.
52. Касаційна скарга ТОВ «Кайрос Агроінвест» жодних доводів із спростування наведеного не містить. Між тим стосовно викладених у ній аргументів скаржника Верховний Суд вбачає за необхідне зазначити таке.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України
53. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду, зокрема, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 та від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16). 
54. У справі, що переглядається (№ 908/1614/25), із встановлених судами попередній інстанцій обставин того, у чому саме полягало відповідне порушення прав та законних інтересів, а також наслідків, до яких це порушення призвело, Верховний Суд вбачає, що задоволення заявленої Прокурором вимоги про зобов`язання ТОВ «Кайрос Агроінвест» повернути Степненській сільській раді передані йому всупереч встановленого чинним законодавством порядку в оренду земельні ділянки комунальної власності відповідає тому результату, якого прагнув досягти Прокурор, звертаючись з позовом у цій справі в інтересах держави (територіальної громади), як власника відповідного майна.
55. Натомість протилежні аргументи скаржника не свідчать про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, не спростовують встановлених ними порушень при передання відповідних земельних ділянок в оренду відповідача, а лише полягають у спонуканні до скасування ухвалених у цій справі судових рішень з формальних підстав.
56. Такі доводи не мають визначального значення для вирішення спору у справі, що переглядається, і з огляду на зміст статті 216 ЦК України (щодо наслідків як недійсного оспорюваного, так і недійсного нікчемного, правочину) та зважаючи на те, що мета заявленого Прокурором позову у контексті захисту прав територіальної громади (власника орендованих земельних ділянок) буде досягнута при задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ТОВ «Кайрос Агроінвест» повернути відповідні земельні ділянки орендодавцю.
57. Ураховуючи викладене, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підстава касаційного оскарження у даному випадку не може вважатися підтвердженою, позаяк висновки Верховного Суду щодо належних та ефективних способів захисту порушених прав, на які посилається скаржник (постанови від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16, від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17), висловлено за інших порівняно з цією справою фактичних обставин їх порушення (тобто обставин того, у чому саме полягало відповідне порушення), наслідків, до яких ці порушення призвели, а в результаті і щодо інших способів їх усунення. Тож відповідні аргументи відповідача не можуть бути прийнятим.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України
58. За змістом пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, пункту 1 частини третьої статті 310 цього Кодексу достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у вигляді не належного дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з підтвердженим обґрунтуванням скаржника заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
59. Таким чином, недостатніми є доводи відповідача про неналежне дослідження судами попередніх інстанцій зібраних доказів та ненадання ними належної оцінки всім фактичним обставинам справи, з урахуванням не підтвердження підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.
60. До того ж по своїй суті такі доводи скаржника фактично зводяться до необхідності здійснення переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин на його користь задля ухвалення іншого судового рішення, тобто рішення про відмову в позові, проте це виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, який в силу вимог частини другої статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
61. Разом з тим між іншим Верховний Суд вбачає за можливе зауважити, що обставини щодо дотримання у цьому разі Прокурором вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» були досліджені та оцінені судами попередніх інстанцій, що підтверджується у тому числі наведеним у пунктах 36-38 цієї постанови, на підставі чого ними було зроблено висновки про доведеність Прокурором нездійснення у даному випадку захисту інтересів територіальної громади уповноваженим органом місцевого самоврядування, а відтак і про доведеність наявності підстав для представництва прокуратурою в суді інтересів держави у спірних правовідносинах.
62. Належних доводів, що відповідали б передбаченим статтею 287 ГПК України підставам оскарження та спростовували вищенаведені висновки судів попередніх інстанцій, касаційна скарга відповідача не містить.
63. Посилання скаржника у цьому контексті на Рішенням Конституційного Суду України від 03.12.2025 № 6-р(ІІ)/2025 не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки у пунктах 3, 4 резолютивної частини цього Рішення зазначено, що окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», визнані неконституційними, втрачають чинність із 01.01.2027. Рішення Конституційного Суду України не поширюється на правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», визнаних неконституційними, та продовжують існувати після втрати ними чинності. Відтак назване Рішення не поширюється на правовідносини щодо представництва Прокурором інтересів держави в суді у цій справі, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», визнаних неконституційними.
64. Так само не підлягають урахуванню і аргументи відповідача щодо правильного визначення у договорі оренди землі від 29.08.2023 № 08/5 розміру орендної плати (у відповідності до статті 288 Податкового кодексу України і рішення Степненської сільської ради від 12.07.2022 № 37) та щодо обтяження однієї із спірних орендованих земельних ділянок (не майном відповідача). Ці доводи жодним чином (навіть у разі, якщо б такі обставини знайшли своє підтвердження) не свідчать про те, що відповідні земельні ділянки, у зв`язку з цим могли бути передані в користування ТОВ «Кайрос Агроінвест» без проведення земельних торгів та без рішення органу місцевого самоврядування про це, а тому наведене також не має визначального значення для вирішення спору у цій справі. 
65. Отже, ураховуючи все викладене, Верховний Суд вбачає, що викладені відповідачем у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України, не підтвердилися через відсутність їх належного обґрунтування
66. Інші ж аргументи, твердження та заперечення скаржника не охоплюються визначеними ним підставами касаційного оскарження, підставами відкриття касаційного провадження у цій справі не слугували, а отже і не досліджуються та не оцінюються Верховним Судом.
67. Зокрема, не є підставою касаційного оскарження (або належним обґрунтуванням певної підстави касаційного оскарження) декларативне зазначення відповідачем у касаційній скарзі про те, що іншою стороною справи (органом місцевого самоврядування) в суді першої інстанції ставилось питання про здійснення судового розгляду у закритих судових засіданнях, тому правової оцінки цим твердження Верховний Суд не надає.
68. Натомість доводи відзиву Прокурора ураховуються судом касаційної інстанції у тій мірі, що узгоджується із наведеним у цій постанові.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
69. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
70. Згідно із статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
71. Таким чином, з урахуванням того, що наведені скаржником у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, касаційна скарга ТОВ «Кайрос Агроінвест» не підлягає задоволенню, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.03.2026 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025, які оскаржувалися, слід залишити без змін.
Розподіл судових витрат
72. Оскільки Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрос Агроінвест» залишити без задоволення.
2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.03.2026 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.09.2025 у справі № 908/1614/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил