Справа № 369/15839/25
Провадження № 2/577/2155/26  

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

05 серпня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області 

в складі:
головуючого-судді Гетьмана В.В.,
при секретарі Лиховоз Л.І.,
представника позивача ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Конотопі справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю “Страхова група “Оберіг” до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, інфляційний втрат, пені та 3% річних,-
В С Т А Н О В И В :
Представник ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування у розмірі 13842,70 грн., інфляційні втрати в розмірі 2512,82 грн., пеню — 5762,42 грн., 3% річних — 611,15 грн. Вимоги обгрунтовують тим, що 30.05.2022 р. сталася ДТП за участю т/з “Hyundai Sonata” д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та т/з “Nissan NV 200” д.н. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним за ст.124 КупАП. Цивільно-правова відповідальність останнього на дату ДТП була забезпечена в ТДВ СГ Оберіг за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з ЕР-207215234. Між потерпілою стороною та ТДВ було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 27685,39 грн., яку було виплачено на користь потерпілої особи. Під час укладенння полісу відповідач зазначив, що т/з не використовується як таксі/маршрутне таксі. Відповідно розмір страхового платежу було виплачено на підставі п.7.2 ст.7 Закону України “про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, а також з урахуванням положень п.13.2 ст.13 цього Закону. В ході розслідування страхового випадку було встановлено, що ОСОБА_2 використовував автомобіль як таксі, тобто для перевезення пасажирів і вантажів з метою отримання прибутку. Таким чином, полісом щодо т/з “Hyundai Sonata” д.н. НОМЕР_1 було застосовано коригуючий коефіцієнт КЗ=3, замість КЗ=1.1-1.4, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV), відповідач зобов`язаний компенсувати 50% виплаченого страхового відшкодування (13842,70 грн.). Також просять стягнути, в порядку ст.625 ЦК України, інфляційні втрати в розмірі 2512,82 грн., пеню — 5762,42 грн., 3% річних — 611,15 грн., що змусило звернутися з позовом до суду. 
Представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляд усправи належним чином повідомлений. 
Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КупАП, який 30.05.2022 р. керуючи автомобілем т/з “Hyundai Sonata” д.н. НОМЕР_1 в м.Києві по вул.Саксаганського, 55, не слідкував за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем “Ніссан” д.н. НОМЕР_2 , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.11). 
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП є встановленою. 
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу “Hyundai Sonata” д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-207215234.
Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" було здійснено виплату страхового відшкодування водію автомобіля “Nissan NV 200” д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 у розмірі 27685,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.07.2022 р. (а.с.13 зв.бік).
При укладенні полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЕР-207215234 Відповідач зазначив, що транспортний засіб “Hyundai Sonata” д.н. НОМЕР_1 не використовується як таксі/маршрутне таксі (а.с.10). 
Однак, як встановлено в ході розслідування страхового випадку на підставі акту огляду т/з, вказаний транспортний засіб використовувався в якості таксі (а.с.10а). 
Відповідно до ч.2 ст. 99 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Неповідомлення або надання недостовірної інформації щодо істотних обставин може вплинути на розмір страхового платежу та умови страхування.
Згідно з Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 р. № 566, розмір страхового платежу визначається з урахуванням коригуючих коефіцієнтів, зокрема, коефіцієнта сфери використання транспортного засобу (К3). Для легкового автомобіля, що використовується фізичною особою (крім таксі), К3 становить 1. Однак, для легкового автомобіля, що використовується фізичною особою для надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, К3 становить 1.1-1.4.
Оскільки відповідач використовував свій автомобіль як таксі, мав застосовуватися вищий коефіцієнт К3, ніж той, що був застосований на підставі наданої ним недостовірної інформації.
Пункт 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, то особа, відповідальна за шкоду, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Враховуючи встановлений факт використання транспортного засобу відповідача як таксі, що передбачає застосування вищого коригуючого коефіцієнта, ніж було враховано при укладенні договору страхування, Позивач обґрунтовано вимагає від відповідача компенсації у розмірі 50% від виплаченого страхового відшкодування, що становить 27685,39 грн. / 2 = 13842,70 грн. 
Щодо стягнення з ОСОБА_2 2512,82 грн. інфляційних втрат, 5762,42 грн. пені, 611,15 грн. 3% річних, то суд приходить до наступного. 
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних х простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Законом визначено зобов`язання щодо сплати таких сум за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Правовідносини, що виникли між сторонами, витікають не з грошових зобов`язань, а стосуються договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 в ТДВ «Страхова група «Оберіг».
Крім того, вимоги позивача про стягнення інфляційного збільшення суми боргу, трьох процентів річних та пені є похідними від первинної вимоги, яка задоволена вказаним рішенням суду, а тому слід відмовити у її задоволенні. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи, що задоволено 60,90 відсотків заявленої суми, то судовий збір слід покласти на відповідача в розмірі 1475,24 грн.
Щодо стягнення 7300 грн. витрат на правничу допомогу, то суд вважає такий розмір завищеним та таким, що є неспівмірним із складністю справи та не відповідає обсягу наданої ФОП адвокатом Войціховським А.В. правової допомоги, виходячи з наступного.
За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 137 та ч.8 ст. 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 р. у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02.12.2020 р. у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 р. у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021 р. у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р. у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280цс18).
Позивачем на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 16.07.2025 р., укладений з Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (а.с.16-17); акт прийому-передачі наданих послуг №379558 (а.с.18). 
Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 16.07.2025 р. сторони погодили надання наступних правових послуг: ознайомлення та аналіз документів страхової справи 1 год. 1460 грн.; надання клієнту консультацій і роз`яснень з правових питань 0,5 год. 730 грн.; складання позовної заяви 3 год. 4380 грн.; підготовка додатків, підписання та направлення всіх підготовлених документів до суду та іншим учасникам справи 0,5 год. 730 грн. 
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
Керуючись Законом України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, ст. ст. 22, 993, 1192 ЦК України, ст. ст.3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 141, 137, 263-265, 273, 280, 282, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ: 

Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю “Страхова група “Оберіг”, адреса м.Київ, вул.Васильківська, 14, код ЄДРПОУ 39433769, 13842 (тринадцять тисяч вісімсот сорок дві) грн. 70 коп. сплаченого страхового відшкодування, 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на правничу допомогу, та 1475 (одна тисяча чотириста сімдесят п`ять) грн. 24 коп. судового збору. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю “Страхова група “Оберіг”, адреса м.Київ, вул.Васильківська, 14, код ЄДРПОУ 39433769.
Представник позивача Алєксєєв Владислав Вячеславович, юридична адреса м.Чергінів. 
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення виготовлено 05 серпня 2026 року. 

Суддя Гетьман В.  В.