Справа № 349/558/26 
Провадження № 2/349/579/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
10 серпня 2026 року м. Рогатин
Рогатинський районний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.
з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/558/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
учасники справи:
представник позивачки ОСОБА_1 
адвокат Микулич І.В.
( у режимі відеоконфернеції)
представник відповідача 
адвокат Барлецький А.С.
встановив:
У квітні 2026 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Микулич І.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину цього нерухомого майна.
В обгрунтування позову зазначено, що в період з 07 липня 2008 року по 28 березня 2023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 
За час перебування в шлюбі за рахунок спільних грошових коштів подружжя, вони придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на нерухоме майно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .
Оскільки домоволодіння є спільною сумісною власністю подружжя, на підставі ст. 60, 69 СК України просила визнати за нею право власності на 1/2 частину майна. 
Відповідач ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Барлецький А.С. не подав відзиву на позов 
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. 
Ухвалою судді від 19 травня 2026 року задоволено клопотання представника позивачки адвоката Микулича І.В. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 09 червня 2026 року задоволено клопотання представника позивачки про витребування додаткових доказів в справі.
У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтрима повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача позову не визнав зовсім. Пояснив, що домоволодіння придбано за кошти матері його довірителя, тому спірне майно є приватною власністю ОСОБА_2 . Крім того, за час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі в подружжя народилося троє дітей, які проживають з відповідачем, тому суд згідно ч. 2 ст. 70 СК України, при вирішенні цього спору повинен відступити від рівності часток подружжя. Просив у позові відмовити повністю.
Вислухавши доводи представника позивачки, заперечення представника відповідача, суд встановив такі обставини справи.
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у період з 08 липня 2008 року року по 28 березня 2023 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішеня Рогатинського районного суду Івано-Франківської області в справі №349/159/23 від 23 лютого 2023 року, яке набуло законної сили 28 березня 2023 року.
Згідно копії договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Данилюком О.О. 23 липня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за №898, відповідач по справі ОСОБА_2 придбав домоволодіння АДРЕСА_1 .
Актуальною інформацією про нерухомість з реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується право приватної власності ОСОБА_2 на нерухоме майно - домоволодіння по АДРЕСА_1 - житлового будинку з господарськими спорудами, розмір частки - 1/1, реєстраційний номер 413818726244.
Відповідно до копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого на ім`я попереднього власника ОСОБА_3 , до складу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 входять: житловий будинок загальною площею 71,4 м^2, житловою площею 46,1 м^2 та господарські споруди, а саме: стодола загальною площею 18,9 м^2 , літня кухня загальною площею 19,5 м^2 ,  стодола загальною площею 15,5 м^2, гараж загальною площею 18,1 м^2, вбиральня загальною площею 1,4 м^2 , ворота загальною площею 7,3 м^2 . 
Згідно заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченої 23 липня 2014 року приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Данилюком О.О., ОСОБА_1 , перебуваючи ушлюбі з ОСОБА_2 дала згоду на укладення її чоловіком ОСОБА_2 договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 за спільні кошти, набуті за час перебування у зареєстрованому шлюбі.
Застосовані норми права.
Відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. 
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту ( ч.1 ст. 61 СК України).
Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст. 69 СК України).
За ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.
Отже, спільне майно подружжя за відсутності домовленості між ними слід ділити порівну, з урахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.
Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №725/1776/18, факт придбання спірного майна в шлюбі є безумовною підставою для віднесення його до спільної сумісної власності. 
За ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказів на спростування позовних вимог стороною відповідача суду не надано.
На підставі наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що спірне нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін по справі та в порядку поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя визнає за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 9984,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ Приватбанк від 08 квітня 2026 року, оскільки позов задоволено повністю ці кошти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст.206, 259, 263-265 ЦПК України, 
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, задовольнити повністю.
У порядку поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 71,4 м^2, житловою площею 46,1 м^2 та по 1/2 частині господарських споруд, а саме: стодоли загальною площею 18,9 м^2 , літньої кухні загальною площею 19,5 м^2, стодоли загальною площею 15,5 м^2, гаража загальною площею 18,1 м^2, вбиральні загальною площею 1,4 м^2 , воріт загальною площею 7,3 м^2 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати - 9 984,00 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 11 серпня 2026 року.
Суддя О.О.Гаврилюк