Справа № 148/1374/26 
Провадження №2/148/1275/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області 
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

У травні 2026 року позивачка звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11.03.2016 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 30. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сімейне життя у сторін не склалося, вони перестали розуміти та поважати один одного через різні погляди на життя. Їх сім`я розпалася, між ними неприязні стосунки, і хоча вони проживають в одній квартирі, шлюбні відносини між ними припинено. За таких обставин позивачка вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, а шлюб формальним. У зв`язку з чим просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».
В судове засідання позивачка не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. В позовній заяві позивачка просить розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення судового засідання не звертався, у встановлений строк відзиву на позов не подав.
За таких обставин у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивачка не заперечила проти такого порядку вирішення спору.
У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.12.2025, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 30. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 » (а. с. 8).
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 9).
Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого.
У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Частина 1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».
Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Позивачка не має наміру зберегти сім`ю. Свого наміру на збереження сім`ї відповідач теж не висловив. За таких обставин суд доходить висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Підстав для відновлення позивачці дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки вона виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 ».
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачкою судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1331,20 грн. ( а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 211, ст. 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.
Шлюб між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 30, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1331,20 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.А. Штифурко