Справа № 163/390/26  Провадження №33/802/641/26 	Головуючий у 1 інстанції:Гайдук А. Л. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року         місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю представника митниці Федчишина Р.А. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «ЕНЕРДЖІ+» (код ЄДРПОУ - 45131198), РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 71496 (сімдесят одну тисячу чотириста дев`яносто шість) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок 
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він будучи директором ТОВ «ЕНЕРДЖІ+» (код ЄДРПОУ - 45131198), під час митного оформлення товарів «транспортні засоби» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№ 24UA205170000062U1 від 03.01.2024, 24UA205170000432U7 від 09.01.2024, вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 71496, 00 грн., шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ PL/MF/AS1513485 від 29.12.2023, PL/MF/AS1513491 від 29.12.2023, які не були видані та легалізовані зазначеним у них Митно-податковим управлінням в Лодзі, а тому містять неправдиві відомості щодо країни походження товару та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у вищевказаних митних деклараціях типу ІМ40ДЕ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.
Не погодившись із таким судовим рішенням особа, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. В обґрунтування поданої апеляційної скарги звертає увагу на те, що він діяв виключно як брокер та керувався переданими у його розпорядження документами, недостовірність чи підробка котрих жодним чином не підтверджені. Більше того, зазначає, що місцевим судом проігноровано, те, що ним надано митному органу документи про придбання вказаного транспортного засобу із зазначенням його вартості, сплатив визначені митним органом платежі, а тому його дії не були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.
ОСОБА_1 на розгляд справи в апеляційний суд не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду рекомендованими повідомленнями за місцем його проживання, які повернулися відправнику без вручення адресату, у зв`язку з його відсутністю за цією адресою.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 висловив правову позицію про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. 
Про причини неявки на розгляд справи ОСОБА_1 апеляційний суд не повідомив, будь-яких клопотань щодо суті протоколу та процедури його розгляду не подав.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності  ОСОБА_1 .
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши представника митниці Федчишина Р.А., який скаргу вважає безпідставною та просив залишити її без задоволення, а судове рішення, - без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ст.485 МК України, вищевказаних вимог закону дотримався.
Висновок місцевого суду про наявність в діях  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них належну юридичну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях  ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
Доводи ОСОБА_1 щодо його непричетності до вчинення вказаного правопорушення є безпідставними та спростовуються сукупністю доказів у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил від 13.01.2026 № 0018/UA205000/2026; митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№ 24UA205170000062U1 від 03.01.2024, 24UA205170000432U7 від 09.01.2024, сертифікатами з перевезення товару EUR.1 №№ PL/MF/AS1513485 від 29.12.2023, PL/MF/AS1513491 від 29.12.2023, та іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Статтею 485 МК України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Відповідно до положень статті 485 МК України вбачається, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.
Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.
За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (далі – КУпАП) визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.
Згідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини п`ята, шоста статті 264 МК України).
Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Таким чином, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Як встановлено, місцевим судом, факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «ЕНЕРДЖІ+» (код ЄДРПОУ - 45131198) товарів – «транспортні засоби» в кількості 2 шт. і випуск їх у вільний обіг підтверджується доданими до протоколу копіями вище зазначених митних декларацій типу ІМ40ДЕ. 
Товар заявлений у митному режимі імпорт, його продавцем і відправником зазначена польська компанія «Trading Pride Sp. Z o.o.».
Декларування товару здійснював ОСОБА_1 , який водночас на дату декларування товару та складання протоколу про порушення митних правил був керівником фірми отримувача товару ТОВ «ЕНЕРДЖІ+», що підтверджується обліковою карткою суб`єкта ЗЕД та витягом з програмного комплексу ІКС «Податковий блок». 
У графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Преференція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ PL/MF/AS1513485 від 29.12.2023, PL/MF/AS1513491 від 29.12.2023, у яких органом їх видачі зазначено митницю в Лодзі Республіки Польща.
На вчинений Держмитслужбою запит уповноважений митний орган Республіки Польща листом від 24.09.2025 № 1001-IОC.4331.77.2025.8.JJ повідомив, що процедура перевірки сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 у кількості - 189 шт., до яких входять вище вказані сертифікати, завершилась негативним результатом. Сертифікати з перевезення EUR.1 не були легалізовані в Митно-податковому управлінні в Лодзі. Бланки сертифікатів не були видані цим управлінням. Компанія, зазначена в документах, не внесена до бази даних експортерів. 
З огляду на таку інформацію начальник УК та АМП у доповідній записці № 15/15-03/10954 від 03.10.2025 констатувала, що вказані сертифікати EUR.1 не відповідають вимогам ст.16 Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, а товари, що в них зазначені, не мають преференційного походження. У зв`язку із цим до Державного бюджету України підлягають доплаті митні платежі. 
Наданими службовими записками начальника УК та АМП Волинської митниці від 28.01.2026 № 15-04/15-01/1084 довідками-розрахунками за аналізованими по справі митними деклараціями типу ІМ40ДЕ визначені суми митних платежів, що підлягають доплаті до Державного бюджету за кожною декларацією окремо, що у загальному підсумку становить 71496, 00 грн, з яких: мито - 59580,00 грн; ПДВ - 11916,00 грн.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.
Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару (ч. 1 ст. 41 МК України).
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч. 3 ст. 41 МК України).
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.
З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що місцевим судом було обґрунтовано взято до уваги отриману на запит Волинської митниці відповідь уповноваженого органу Республіки Польща від 24.09.2025 № 1001-IОC.4331.77.2025.8.JJ інформацію, що процедура перевірки сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 у кількості - 189 шт., до яких входять вище вказані сертифікати, завершилась негативним результатом. Сертифікати з перевезення EUR.1 не були легалізовані в Митно-податковому управлінні в Лодзі. Бланки сертифікатів не були видані цим управлінням. Компанія, зазначена в документах, не внесена до бази даних експортерів.
Доводи ОСОБА_1 , що надана інформація уповноваженого органу Республіки Польща є неналежним та недопустимим доказом, є необґрунтованими, оскільки відповідь уповноваженого органу Республіки Польща від 24.09.2025 № 1001-IОC.4331.77.2025.8.JJ здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що фактичні обставини справи свідчать, що заінтересованим з економічної точки зору у здійсненні поставки товару із використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1, є саме очолюване ОСОБА_1 товариство ТОВ «ЕНЕРДЖІ +».
Жодної економічної вигоди у використані указаних сертифікатів для продавця товару польської компанії «Trading Pride Sp. Z o.o.» по справі не вбачається. 
Крім того, загальна сума митних платежів, яка підлягає доплаті до Державного бюджету України є значною, що додатково свідчить про наявність економічної заінтересованості, тобто умислу ОСОБА_1 на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1, автентичність яких не підтверджена.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про доведеність вини  ОСОБА_1 , як директора ТОВ «ЕНЕРДЖІ+» який під час митного оформлення товарів «транспортні засоби» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№ 24UA205170000062U1 від 03.01.2024, 24UA205170000432U7 від 09.01.2024, вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 71496, 00 грн., шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ PL/MF/AS1513485 від 29.12.2023, PL/MF/AS1513491 від 29.12.2023, які не були видані та легалізовані зазначеним у них Митно-податковим управлінням в Лодзі, а тому містять неправдиві відомості щодо країни походження товару та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у вищевказаних митних деклараціях типу ІМ40ДЕ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України 
Усі інші ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки вони перевірялись місцевим судом, який дав їм правильну юридичну оцінку, а на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства, і фактично спрямовані на уникнення  ОСОБА_1  адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст.485 МК України шляхом закриття провадження у справі.
Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, на що вказує ОСОБА_1 в своїй апеляції, немає.
Постанова судді є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись положеннями статті 294 КУпАП та ст.ст. 458, 485 Митного кодексу України, Волинський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського
апеляційного суду     В.А. Подолюк