Єдиний унікальний номер 341/872/26 
Номер провадження 2/341/793/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Островської Н. І.,
за участю секретаря судового засідання Гомерди Г. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Данилюк Олексій Орестович про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
встановив:
Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Неште А.І., звернулася до суду з позовною заявою з вимогою надати їй додатковий строк протягом трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини.
В обгрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Брешія (Італійська Республіка) померла ОСОБА_2 .
Позивач є донькою померлої та її єдиним спадкоємцем першої черги за законом. На момент смерті спадкодавця позивач постійно проживала разом із матір`ю за кордоном за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин з огляду на такі обставини.
Первинне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане компетентними органами Італійської Республіки, не містило штампу «Apostille» (Апостиль). Це унеможливило його негайне подання нотаріусу в Україні для своєчасного відкриття спадкової справи, оскільки документ не мав належної юридичної сили на території України відповідно до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаазька конвенція 1961 року).
З метою належного оформлення документів позивач вжила всіх залежних від неї заходів для отримання іншого примірника свідоцтва про смерть та його подальшої легалізації. Проте через тривалі процедурні особливості роботи іноземних установ належним чином оформлений документ компетентні органи Італії видали лише 30 січня 2026 року, а Префектура м. Мантуя легалізувала його (шляхом проставлення штампу Апостиль) тільки 10 лютого 2026 року.
Таким чином, об`єктивні, незалежні від волі позивача та пов`язані з тривалим збиранням і легалізацією іноземних документів обставини унеможливили подачу заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк .
Після отримання легалізованого документа позивач невідкладно звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилюка О. О. із заявою про прийняття спадщини.
20 квітня 2026 року нотаріус Данилюк О. О. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском позивачем встановленого строку для прийняття спадщини з рекомендацією звернутися до суду.
Враховуючи, що строк пропущено з поважних причин позивач змушена звернутися до суду за захистом спадкових прав.
Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 15.06.2026.
Ухвалою суду від 15.06.2026 закрито підготовче провадження призначено до судового розгляду.
14.07.2026 відкладено у зв`язку із неявкою сторін по справі.
19.08.2026 позивач та її представник в судове засідання не з`явились, попередньо скерувавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.
Представник Бурштинської міської ради в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити без участі представника.
Приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк О.О. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином шляхом вручення судової повістки, про що свідчить відмітка «вручено особисто» 27.07.2026 на рекомендованому повідомленні.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Брешія померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть,виданим Муніципалітетом Остілья (Провінція Мантуя, Італійська Республіка) 30.01.2026 р., номер 32, частина ІІ, серія С, офіс 1, рік реєстрації акту - 2025 (а. с. 11-12).
Вказане свідоцтво про смерть підписане працівником відділу реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) ОСОБА_3 та скріплене печаткою Муніципалітету Остілья . Надалі, 10 лютого 2026 року, документ був належним чином легалізований Префектурою м. Мантуя шляхом проставлення штампу «Apostille» (Апостиль) за реєстраційним номером 2026/9566, що підтверджує його автентичність та надає йому юридичної сили на території України (а. с. 13-14).
08 грудня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою засобів електронного зв`язку направила на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка належить секретарю приватного нотаріуса Данилюка О.О., заяву про прийняття спадщини. Зазначена обставина в повному обсязі підтверджується роздрукованим знімком екрана (скріншотом) з електронної поштової скриньки позивача, що містить відомості про дату, час, адресата відправлення та вкладений файл (а. с. 17-18).
Факт постійного проживання та реєстрації спадкодавця за кордоном підтверджується посвідченням особи (Carta d'identita), виданим Муніципалітетом Остілья 28 лютого 2024 року (дійсне до 14 червня 2033 року), належним чином перекладеним з італійської мови на українську. Згідно з вказаним документом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була громадянкою Італійської Республіки, на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 19-20).
Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (повторне), виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області (актовий запис № 655). Відповідно до вказаного документа, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , а її батьками зазначені: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_2 (а. с. 23).
Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 (повторне), 08.04.2004 відділом реєстрації цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 94 (а. с. 24).
Згідно з свідоцтвом про право на прийняття спадщини за заповітом, 22.10.2013 державним нотаріусом Галицької районної державної нотаріальної контори Кіщук Л.І. посвідчено, що на підставі заповіту від 02.06.2005 р, зареєстрованого в реєстрі за № 16, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 , 1933 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4836 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Перлівецької с/р Галицького району в урочищі Замутвиця Івано-Франківської області (а. с. 26).
До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 входить нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 1,4836 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 188563926212). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказану земельну ділянку було зареєстроване за спадкодавцем ОСОБА_2 22 жовтня 2013 року.
Окрім того, у зазначеному Державному реєстрі містяться відомості про державну реєстрацію іншого речового права, відповідно до яких 29 грудня 2021 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та Фермерським господарством «АГРОСАД-СЕРВІС» (орендар) було укладено договір оренди землі, на підставі якого право оренди вказаної земельної ділянки наразі зареєстроване за ФГ «АГРОСАД-СЕРВІС» (а. с. 27-28).
20.01.2026 ОСОБА_1 подано до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюку О.О. заяву про прийняття спадщини (а. с. 29).
20.04.2026 приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюком О.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 спадкоємцю ОСОБА_1 у зв`язку з пропущенням строку (а. с. 30).
Відповідно до довідки № 185 та 186 від 3.03.2026, виданої Блюдниківським старостинським округом Галицької міської ради, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 не була зареєстрована та не проживала в селі Острів, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, а також заповіт від імені ОСОБА_2 не складався та не посвідчувався (а. с. 62).
Згідно з Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі, № витягу 84680987, заведена спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 у спадковому реєстрі 45/2026 (а. с. 61).
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно зі ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України.
На даний час позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.
Згідно з постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 247, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 Цивільного кодексу України,-
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Данилюк Олексій Орестович про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю у три місяці. 
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя | Наталя ОСТРОВСЬКА