РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/593/26
2-а/609/10/2026
05 серпня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області
в складі головуючої судді: Катерняк О.М.
за участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
учасники не з`явились,
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції сторін.
1. 09 червня 2026 року ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом доГоловного управління Національної поліції України в Тернопільській області, в котрому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7295144 від 01.06.2026, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.
2. Позов обґрунтовано тим, 01 червня 2026 року позивач рухався на власному автомобілі MITSUBISHI ASX д.н.з. НОМЕР_1 від с. Рохманів до м. Шумськ Кременецького району. Доїхавши до початку вул. Чирянка, повернув на вул. Українська і почав рух у напрямку автостанції м. Шумськ. О 12 год 30 хв приблизно через 300 метрів від початку руху по вул. Українська його раптово наздогнав автомобіль поліції з ввімкненими проблисковими маячками і на великій швидкості обігнав його автомобіль зліва. Позивач зазначає, що його автомобіль під час руху не створював поліцейському автомобілю перешкоду для руху. Дати автомобілю поліції дорогу в розумінні звільнити повністю полосу руху позивач не міг, оскільки дорожня обстановка не надавала можливості це зробити, а саме вузьке узбіччя, звуження дороги на містку через річку Вілія. Автомобіль поліції поїхав в сторону м. Шумськ, а його пасажири не вживали заходів до зупинки автомобіля позивача. Далі позивач зупинився на вул. І.Франка біля магазину «Будівельні товари», а через кілька хвилин під`їхав автомобіль поліції, з котрого вийшли два працівники поліції та пред`явили йому, що він допустив порушення правил дорожнього руху, а саме: не надав перевагу у русі автомобілю поліції. Позивач в свою чергу пояснив працівникам поліції, що не мав реальної можливості повністю звільнити полосу свого руху, при цьому мова йшла про дорожню ситуацію, яка мала місце по вул. Українська в районі містка через річку Вілія. Про ненадання позивачем переваги у русі автомобілю поліції по вул. І.Франка, 45 взагалі не йшло мови. За результатом спілкування з працівниками поліції, старший сержант поліції Поліщук Р.М. на цьому ж місці виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення серії ЕНА №7295144 за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.
Позивач вважає дану постанову такою, що прийнята із порушенням законодавства, а викладені в ній обставини не відповідають фактичним обставинам, оскільки зазначена інформація в постанові, що начебто, позивач не надав перевагу в русі автомобілю поліції 01.06.2026 о 12 год 42 хв на вул. І.Франка, 45 не відповідає дійсності. Вважає, що в його діях відсутнє порушення вимог ПДР України, а відповідно відсутні в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що виходячи із змісту відео, яке ним отримано на запит від СПД Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, таке було знято з автомобіля поліції 01.06.2026 о 12 год 30 хв на відрізку дороги по вул. Українська в м. Шумськ між початком вул. Чирянка (круговий рух) та автостанцією. В той же час, в Постанові час та місце вчинення правопорушення зазначені інші: 12 год 42 хв по вул. Івана Франка, 45. На відео також видно, що поліцейський автомобіль здійснив обгін автомобіля позивача саме на містку через річку Вілія, що не надавало позивачу можливості негайно і повністю зупинити автомобіль чи повністю звільнити полосу руху. 
З цих підстав просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №7295144 від 01.06.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення. 
3. 22 червня 2026 року представником відповідача ГУНП в Тернопільській області подано відзив на позов. Вважає, що оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водієві, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачеві його права. Крім того зазначає, що позивач помилково ототожнює розрізнені епізоди дорожньої ситуації. Під час розгляду справи поліцейським було встановлено факт правопорушення саме на вул. Івана Франка, 45, що зафіксовано в постанові. Відеозапис, на який посилається позивач, стосується іншого проміжку часу та іншої ділянки дороги (вул. Українська) і не спростовує факту правопорушення, де було зафіксоване ненадання переваги в русі ТЗ поліції, що рухався з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями. 
Щодо твердження позивача, що в даній ситуації неможливо було звільнити смугу руху (вузьке узбіччя, міст), зазначає, що дорожня обстановка не звільняє водія від виконання п. 3.2. ПДР України. У разі неможливості здійснити маневр, водій зобов`язаний був зменшити швидкість або зупинитися в межах наявної проїжджої частини, щоб дозволити поліцейському автомобілю здійснити безпечний обгін/випередження, чого зроблено не було. З цих підстав просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову через його безпідставність. 
4. 03 липня 2026 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. Вважає, що викладені в ньому доводи не ґрунтуються на законодавстві, не відповідають фактичним обставинам та не спростовують викладені ним в позові фактичні дані. Зазначає, що посилання представника відповідача у відзиві на позов на те, що поліцейським було встановлено факт правопорушення саме на вул. Івана Франка, 45, не підтверджено ніякими доказами і є голослівним, оскільки зйомка з вул. Івана Франка, якою було б зафіксовано порушення, під час якого позивач, начеб то, не надав перевагу автомобілю поліції, працівниками поліції не надавалась. Також зазначає, що представником відповідача не спростовано доводи позивача щодо викривлення у оскаржуваній постанові часу можливого вчинення правопорушення, так як відповідно до постанови правопорушення зафіксоване о 12 год 42 хв у м. Шумськ по вул. І.Франка, 45, в той же час, з долученого до відзиву відеозапису, на якому зафіксована розмова працівника поліції з позивачем, відеозапис здійснювався в період часу з 12 год 34 хв по 12 год 49 хв. Тобто позивач не міг бути о 12 год 42 хв по вул. І.Франка, 45, оскільки разом з працівниками поліції перебував по вул. І.Франка біля будинку 57 вул. Українська. Крім того зауважує, що на вул. І.Франка на відміну від вул. Українська, відсутні містки, в тому числі відгороджені металевими тросами, ділянки з круговим рухом на всьому протязі вулиці. 
Окрім того, звертає увагу, що відповідно до оскаржуваної постанови автомобіль поліції став об`єктом правопорушення, проте поліцейським, який виніс постанову не зазначено ні марки автомобіля, ні номерних знаків, що позбавило позивача можливості перевірити, чи створював його транспортний засіб перешкоду в рухові поліцейського автомобіля. Замість цього оцінку дорожній ситуації давали інші працівники поліції, які знаходились на значній відстані від місця події і не могли об`єктивно оцінити цю ситуацію. 
Також зазначає, що за відсутності спеціального звукового сигналу автомобіля поліції, який би додатково привернув увагу учасників дорожнього руху та надав би їм можливість своєчасно та заздалегідь вжити необхідних заходів для усунення перешкод для руху спецтранспорту, позивач фактично не мав ні часу, ні можливості зреагувати на рух автомобіля поліції з урахування дорожньої обстановки.
ІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. Ухвалою суду від 22 червня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 22 червня 2026 року.
6. Ухвалою суду від 22 червня 2026 року за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 05 серпня 2026 року.
7. Сторони в судове засідання не з`явились.
Представник відповідача у відзиві клопотав про розгляд справи за відсутності представника ГУНП в Тернопільській області у зв`язку із зайнятістю.
Позивач та його представник з`явились до суду для участі у судовому засіданні, однак з огляду на неявку сторони відповідача подав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.
8. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
9. Зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7295144 від 01 червня 2026 року слідує, що 01 червня 2026 року о 12:42:26 в м. Шумськ по вул. Івана Франка, 45, водій, керуючи ТЗ не надав перевагу в русі автомобілю поліції, який рухався з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, чим порушив п. 3.2. ПДР- ненадання переваги в русі ТЗ поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. 
10. В судовому засіданні було оглянуто диск з відеоматеріалами події, яка мала місце 01 червня 2026 року, наданий позивачем разом позовом. Так на диску зафіксовано, що на узбіччі в нерухомому стані знаходиться поліцейський автомобіль, з салону якого здійснювалась відеофіксація відрізку дороги вул. Українська, а саме: між автостанцією та початком вул. Чирянка, м. Шумськ. На відео зафіксовано рух автомобілів, які рухаються в обидвох напрямках. Через деякий проміжок часу даний поліцейський автомобіль розпочав рух і на відео зафіксовано, що назустріч до поліцейського автомобіля напрямку рухається два легкових автомобіля, один з яких автомобіль під керуванням позивача марки MITSUBISHI ASX. Зразу ж за двома легковими автомобілями рухається автомобіль поліції з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору і здійснює обгін легкових автомобілів, рухаючись у напрямку до центру м. Шумськ. Обгін при цьому поліцейським автомобілем було здійснено на містку, який огороджено металевими тросами. Два легкові автомобілі рухаються максимально наближено до узбіччя та на невеликій швидкості. Далі, поліцейський автомобіль, з якого ведеться відеофіксація, здійснює маневр розвороту та прямує за двома легковими автомобілями, один з який (перший за рухом) автомобіль позивача MITSUBISHI ASX в напрямку до центру міста Шумськ, по вулиці Українська. Відео на цьому закінчується.
11. Також разом із відзивом представником відповідача надано диск з відеофіксацією розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, відео розпочинається з того, що автомобіль позивача припаркований поблизу магазину «Чиста Хата», що знаходиться на вул. І.Франка, м.Шумськ, до нього підходить працівник поліції, представляється та повідомляє водієві, що ним порушено ПДР, зокрема п. 3.2., а саме: водій не надав переваги в русі транспортному засобу поліції, який рухався за ним з увімкненими сигнальними світловим та звуковим пристроями. Водій, яким є позивач ОСОБА_1 , під час розмови з працівниками поліції не погоджуючись із таким звинуваченням, пояснив, що він помітив поліцейський автомобіль, коли той вже здійснював обгін його автомобіля, так як автомобіль поліції їхав на значно більшій швидкості ніж його автомобіль. Крім того, в цей момент обидва автомобілі перебували на містку через річку, де проїжджа частина дороги значно звужена та відгороджена бордюром та металевими тросами, що позбавило можливості позивача як здійснити миттєву зупинку, так і зміститись вправо, тим більше поліцейський автомобіль продовжив свій рух. Далі, працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на водія ОСОБА_1 .
12. Позивачем до позову додано фото із зображенням тієї частини дороги, про яку йдеться в позові, а саме на фото зображено місток через річку, відмежованим спочатку бордюром, а потім металевою захисною огорожею. Дорога в цій частині дійсно звужена по відношенню до всієї дороги.
13. Також позивачем до відповіді на відзив долучено лист Шумської міської ради №03-05/3200 від 30.06.2026, у котрому міститься інформація, що відрізок шляху у місті Шумськ від вулиці Чирянка до автостанції є частиною вулиці Українська.
ІV. Оцінка Суду.
14. Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
15. Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
16. Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
17. Згідно з вимогами ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
18. На підтвердження обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, відповідачем до відзиву на позов долучено відеозапис, зафіксований на нагрудну камеру працівників поліції. Із відеозапису вбачається, що працівник поліції під час спілкування із водієм, яким є позивач ОСОБА_1 , зокрема повідомляє йому, що той порушив п. 3.2 ПДР, а саме: не надав перевагу в русі поліцейському автомобілю, який рухався позаду нього з увімкненими проблисковими сигнальними маячками синього кольору та увімкненим звуковим сигналом. Після комунікації працівника поліції та водія, після з`ясування всіх обставин справи, працівником поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП. 
Проте, до справи позивачем також долучено інший диск з відеофіксацією події, який ним отримано на адвокатський запит від Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області. На даному ж диску міститься відеозапис події, що відбуваються зовсім в іншому місці, а саме на відрізку дороги по вул. Українська між автостанцією та початком вул. Чирянка. Це ж відео надане відповідачем до відзиву на позов.
19. Згідно із вимогами п. 3.2. ПДР - у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).
На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.
Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.
20. На переконання суду, наданими сторонами відеозаписами не підтверджуються обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Так, із відеозаписів не вбачається, що автомобіль MITSUBISHI ASX д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача рухається на відрізку дороги по вул. І.Франка, 45, як це зазначено в оскаржуваній постанові та те, що саме на цьому відрізку дороги було вчинене порушення п. 3.2. ПДР. Тобто, жодним відеозаписом не зафіксовано вчинення порушення Єзерським О.М. ПДР саме за вказаною в оскаржуваній постанові адресою.
Також, і представник відповідача зазначає у відзиві, що відеозапис, на який посилається позивач, стосується іншого проміжку часу та іншої ділянки дороги (вул. Українська) і не спростовує факту правопорушення, де було зафіксоване ненадання переваги в русі ТЗ поліції, що рухався з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями.
21. Суд враховує, що позивач у позовній заяві не заперечує той факт, що ним не було надано перевагу в русі поліцейському автомобілю із врахуванням дорожньої обстановки, а саме: рух по мосту через річку по вул. Українська, де дорога значно звужується, однак не погоджується, що така подія мала місце по вул. І.Франка, 45, м. Шумськ, як це зазначено в оскаржуваній постанові. 
22. Оскільки з наданих сторонами відеозаписів неможливо встановити факту ненадання позивачем переваги у русі поліцейському автомобілю саме по вул. І.Франка, 45, м. Шумськ, тому вказані докази не можуть бути достатніми в розумінні ст.76 КАС України для підтвердження поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.
23. Також суд вважає слушними посилання позивача на те, що при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення, працівником поліції не додержано вимог чинного законодавства щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
24. Так, згідно зі ст.222 КУпАП, органи національної поліції розглядають справи, передбачені, зокрема ч.3 ст.122 КУпАП.
25. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
26. Відповідно до ч.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення.
27. Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
28. Однак, судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення не проводився. Працівником поліції не з`ясовано належним чином місце вчинення адміністративного правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясовано інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
29. Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
30. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
31. Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону, а також не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.
32. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР…, оскільки із досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідачем не доведено вчинення позивачем правопорушення за адресою, вказаною в оскаржуваній постанові, а саме вул. І.Франка, 45, м. Шумськ, оскільки, як встановлено судом, подія відбулась по вул. Українська, м. Шумськ. 
33. Слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.
Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року по справі № 607/7987/17.
Порушення прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Такий висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а.
Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.
Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).
34. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
35. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7295144 від 01 червня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122КУпАП, слід скасувати та закрити провадження у справі.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
36. Стаття 132 КАС України передбачає види судових витрат, а саме: судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
37. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому, на виконання вимог ст. 139 КАС України, та враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 5,77, 139,194, 205,229, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст. 7, 9, 33,122, 245,251,252,258,268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.
2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7295144 від 01 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень. 
3. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.
4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду складено 05 серпня 2026 року
Реквізити сторін:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 .
Відповідач Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, код ЄДРПОУ 40108720, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001.

Суддя: | | Оксана КАТЕРНЯК