Справа № 195/901/26
3/195/371/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
01.07.2026 року смт.Томаківка Дніпропетровської області Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області — Кондус Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи: не повідомив, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №692931 від 14.06.2026, водій ОСОБА_1 в с.Кисличувата, вул.Кисличуватська, 24 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, шатка хода, різкий запах з порожнини рота), та у встановленому порядку відмовився пройти медичне освідування на стан сп`яніння, повторно протягом року, чим порушив п.2.5 ПДР - – відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк. чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП. 
На виклик 01.07.2026 в судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, до суду для забезпечення доступу до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист не з`явився, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. У зв`язку із цим відповідно до ст.268 КУпАП справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У вину ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимоги пп. а) п.п. 2.5 постанови Кабінету Міністрів України про затвердження Правил дорожнього руху України від 10.10.2001 року N1306.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати обставини вчиненого адміністративного правопорушення, чи винна вказана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті, зокрема: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є повторність, тобто вчинення правопорушення повторно протягом року.
Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, з постанови Томаківського районного суду від 29.12.2025 (з ЄДРСР) вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. З постанови Томаківського районного суду від 25.03.2026 (з ЄДРСР) вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП.
З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що дії ОСОБА_1 під час складання стосовно нього вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції були кваліфіковані не вірно, оскільки ОСОБА_1 , який протягом року був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.2 ст. 130 КУпАП, втретє протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП за вищевказаних обставин. Відповідно до бази ІПНП протягом року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 25.03.2026 р. за ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 34000,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Орган (посадова особа) відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення стосовно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП. 
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 130 ч.2, 276, 283, 284, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 294 КУпАП
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду. 

Суддя:	  	Л. А. Кондус