Справа № 638/15275/26
Провадження № 1-кп/638/1936/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді:      ОСОБА_1 ,
секретаря:     ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів:     ОСОБА_3 (поза межами суду),
ОСОБА_4 
захисників:       ОСОБА_5 (поза межами суду),
ОСОБА_6 ,
обвинуваченого:      ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі ВКЗ кримінальне провадження №22026000000000592 від 19.06.2026 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді керівника гуртку Комунального закладу «Харківський університетський ліцей ХМР», пенсіонера, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1 КК України, -
встановив:
Згідно з ст.ст. 1, 2 Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. 
Відповідно до положень ст. 17 Конституції України - захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України (далі - ЗСУ) - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. 
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок в себе включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Тобто виконання військового обов`язку – це поняття, яке охоплює не тільки проходження військової служби у визначеному підрозділі.
Зокрема, відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;
- проходити підготовку до військової служби і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. 
Положеннями абз. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», передбачено, що людські ресурси у сфері оборони – це штатний персонал органів військового управління, з`єднань, військових частин, органів, підрозділів, вищих військових навчальних закладів, установ, організацій та підприємств складових Сил оборони, а також призовники, військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на обліку в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні та регіональних органах Служби безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України.
Таким чином, у розумінні Закону України «Про Збройні Сили України» та Закону України «Про оборону України», військовозобов`язані громадяни України є людським ресурсом у сфері оборони, який безпосередньо залучається до виконання воєнних (бойових) дій під час відсічі збройної агресії проти України. 
Згідно з ст. 12 Закону України «Про Збройні Сили України» - підготовка Збройних Сил України до виконання покладених на них Конституцією України завдань, організація та забезпечення їх виконання, підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, виховна робота, збереження життя і здоров`я особового складу, забезпечення законності та військової дисципліни у Збройних Силах України здійснюються органами військового управління, командирами і начальниками всіх рівнів відповідно до вимог Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері оборони.
При цьому, комплектування підрозділів і частин Збройних Сил України особовим складом здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, які діють в порядку та спосіб, визначений положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджене постановою КМУ №154 від 23.02.2022 року.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджене Постановою КМУ № 154 від 23.02.2022 року (далі – Положення), - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 
Згідно з абз. 3 п. 3 Положення - безпосереднє керівництво територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки і контроль за їх діяльністю здійснюють відповідні оперативні командування, а загальне - Командування Сухопутних військ Збройних Сил, яке узгоджує основні питання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з відповідними структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил та Міноборони.
Звідси, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є складовою частиною Збройних Сил України, а також органами військового управління, підпорядкованими Командуванню Сухопутних військ Збройних Сил України, які крім іншого забезпечують комплектування особовим складом підрозділів і частин Збройних Сил України. 
24.02.2022 року у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан на всій території України, який триває до тепер. 
Запровадження правового режиму воєнного стану на всій території держави передбачало здійснення військовим командуванням разом з військовими адміністраціями, органами виконавчої влади, правоохоронними органами та за участю органів місцевого самоврядування заходів, направлених на відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 
Згідно з ч. 3 даного указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 – 34, 38, 39, 41 – 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
З метою забезпечення оборони України на підставі указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на території України оголошено проведення загальної мобілізації. 
Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: 
- мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Положеннями ч. 3 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів).
Таким чином, в умовах запровадженого воєнного стану Збройні Сили України та інші військові формування здійснюють комплекс заходів, що включають проведення бойових дій та спеціальних операцій, направлених на відсіч збройної агресії російської федерації та захист Українського народу.
Можливість та здатність належного функціонування Збройних Сил України та інших військових формувань залежить від якісного та своєчасного проведення складного багаторівневного процесу мобілізації, який має на меті формування якісного людського резерву і укомплектування ЗСУ та інших військових формувань особовим складом для виконання завдань за призначенням.
Проведення мобілізації напряму пов`язано та залежить від належного виконання кожним військовозобов`язаним громадянином України свого конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, реалізація якого полягає у неухильному виконанні всіх елементів військового обов`язку, в тому числі участі у мобілізаційному процесі з подальшим направленням до визначених військових формувань для виконання поставлених завдань. 
Так, в ході досудового розслідування встановлено громадянку України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (використовує номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , обліковий запис у месенджері «Telegram» зареєстрований на номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 ), якій як службовій особі органу місцевого самоврядування (обіймає посаду начальника відділу кадрової роботи департаменту освіти Харківської міської ради) достеменно було відомо про запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану, а також оголошення проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України. 
Крім того, ОСОБА_8 достеменно була обізнаною про діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів на всій території України, наявності з-поміж населення осіб, які мають намір ухилитися від виконання військового обов`язку, зокрема від призову на військову службу під час мобілізації, в тому числі за грошову винагороду; а також наявності законної підстави для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації для педагогічних працівників закладів загальної середньої освіти, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та положень постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».
Так, ОСОБА_8 усвідомлювала, що працевлаштування в заклад загальної середньої освіти військовозобов`язаних осіб чоловічої статі на педагогічну посаду за основним місцем роботи, де розмір частки ставки під час оплати праці становитиме не менш як 0,75 ставки, надаватиме право таким особам на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. 
Крім того, безпосереднє працевлаштування в заклад освіти військовозобов`язаних осіб чоловічої статі за даних обставин передбачатиме отримання такими особами довідки про працевлаштування із закладу загальної середньої освіти, що міститиме відомості про займану посаду за основним місцем роботи, розмір частки ставки під час оплати праці (не менш як 0,75 ставки), що є документом, який підтверджує право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. 
В подальшому, на підставі вказаної довідки військовозобов`язаний за результатом звернення до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - РТЦК та СП), відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та положень постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», отримує довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як педагогічний працівник закладу загальної середньої освіти.
При цьому, ОСОБА_8 усвідомлювала, що з огляду на займану посаду в Департаменті освіти Харківської міської ради, а також наявність зв`язків з окремими керівниками комунальних закладів загальної середньої освіти м. Харкова, у неї є реальна можливість забезпечення фіктивного працевлаштування військовозобов`язаних осіб чоловічої статті до навчальних закладів міста, які підлягають призову на військову службу під час воєнного стану для надання законних підстав подальшого отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з метою ухилення від виконання військового обов`язку.
Крім того, безпосереднє працевлаштування в заклад освіти військовозобов`язаних осіб чоловічої статі за даних обставин передбачатиме необхідність підшукання директора комунального закладу загальної середньої освіти м. Харкова, який здійснить фіктивне працевлаштування визначеної ОСОБА_8 особи до освітнього закладу на педагогічну посаду за основним місцем роботи, де розмір частки ставки під час оплати праці становитиме не менш як 0,75 ставки, за результатом чого видасть довідку про працевлаштування, що є документом, який підтверджує право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі якої, така особа за результатом звернення у відповідний РТЦК та СП отримає відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14 год. 52 хв. 06.11.2024 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) під час перебування на території м. Харкова у ОСОБА_8 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на перешкоджання за попередньою змовою групою осіб законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом забезпечення фіктивного працевлаштування військовозобов`язаних осіб чоловічої статті до комунальних закладів загальної середньої освіти м. Харкова, які підлягають призову на військову службу під час воєнного стану для надання законних підстав отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з метою подальшого ухилення такими особами від виконання військового обов`язку в умовах дії правового режиму воєнного стану. 
В подальшому, 21.07.2025 року не пізніше 13 год. 55 хв. (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) під час перебування на території м. Києва громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (використовує номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , обліковий запис у месенджері «Telegram» зареєстрований на номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ), який підлягає виконанню військового обов`язку в умовах дії правового режиму воєнного стану, під час телефонного дзвінка у месенджері «Telegram» звернувся до ОСОБА_8 як до службової особи Харківської міської ради щодо забезпечення його фіктивного працевлаштування у комунальний заклад загальної середньої освіти м. Харкова на педагогічну посаду за основним місцем роботи із розміром частки ставки під час оплати праці не менш як 0,75 ставки, що надає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, з метою ухилення від виконання військового обов`язку, за результатом чого ОСОБА_8 надала свою добровільну згоду. 
З метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_8 21.07.2025 року не пізніше 13 год. 55 хв. (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) під час перебування в приміщенні Департаменту освіти Харківської міської ради (м. Харків, вул. Чернишевська, 47) підшукала громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (використовує номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , обліковий запис у месенджері «Telegram» зареєстрований на номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 ), який обіймає посаду директора комунального закладу «Харківський університетський ліцей Харківської міської ради», що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Науки, буд. 20 (далі – КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР»), до якого звернулась із пропозицією щодо забезпечення фіктивного працевлаштування ОСОБА_9 до КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР» на педагогічну посаду за основним місцем роботи із розміром частки ставки під час оплати праці не менш як 0,75 ставки, що надає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, з метою ухилення від виконання військового обов`язку, діючи за попередньою змовою групою осіб.
За даних обставин роль ОСОБА_7 полягала у здійсненні працевлаштування ОСОБА_9 як підшукану ОСОБА_8 військовозобов`язану особу чоловічої статі, яка має намір ухилитись від виконання військового обов`язку в умовах дії правового режиму воєнного стану до КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР» на педагогічну посаду за основним місцем роботи із розміром частки ставки під час оплати праці не менш як 0,75 ставки, що надає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, шляхом видачі відповідного наказу про призначення на педагогічну посаду; надання довідки про працевлаштування до освітнього закладу як документа, що підтверджує право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації; забезпечення ведення службової документації щодо організації та проведення навчального процесу, що відноситься до службових обов`язків фіктивно працевлаштованої особи за викладених обставин сторонніми службовими особами даного комунального закладу з метою прикриття даної злочинної діяльності, надання їй вигляду законності та реального виконання службових обов`язків такими особами для виключення умов появи обґрунтованого інтересу до їх діяльності з боку правоохоронних органів України.
За результатом отримання вказаної пропозиції у ОСОБА_7 за вказаних обставин часу та місця виник кримінально-протиправний умисел, направлений на здійснення за попередньою змовою групою осіб перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом фіктивного працевлаштування у КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР» ОСОБА_9 , який підлягає виконанню військового обов`язку в умовах дії правового режиму воєнного стану на педагогічну посаду за основним місцем роботи із розміром частки ставки під час оплати праці не менш як 0,75 ставки, що надає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, з метою подальшого ухилення від виконання військового обов`язку.
З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, ОСОБА_7 за вказаних обставин часу та місця надав ОСОБА_8 свою добровільну згоду на участь у здійсненні вказаної протиправної діяльності. 
Після чого, ОСОБА_9 в період часу з 11 год. 59 хв. по 13 год. 45 хв. 01.08.2026 року під час перебування на території м. Києва, діючи за вказівками ОСОБА_8 в ході листування у месенджері «Telegram» надав останній скановані копії документів (заява про прийняття на роботу на педагогічну посаду, копії документів про освіту, копія паспорту громадянина України, копія довідки про реєстрацію місця проживання, копія ідентифікаційного коду, копії військово-облікових документів) для наступної їх передачі ОСОБА_7 з метою здійснення працевлаштування на вказану педагогічну посаду до КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР».
Продовжуючи реалізацію спільного кримінально-протиправного умислу ОСОБА_8 в період часу з 12 год. 55 хв. по 12 год. 56 хв. 01.08.2026 року та з 13 год. 05 хв. по 13 год. 45 хв. 01.08.2026 року під час перебування на території м. Харків в ході листування у месенджері «Telegram» надала ОСОБА_7 отримані від ОСОБА_9 документи.
Після чого, ОСОБА_7 04.08.2025 року перебуваючи за адресою знаходження КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР» на підставі наданих ОСОБА_9 документів видав наказ №34-к від 04.08.2025 року про прийняття останнього на роботу до даного освітнього закладу на педагогічну посаду – керівник гуртка із розміром частки оплати праці - 1 ставка.
Продовжуючи реалізацію спільного кримінально-протиправного умислу ОСОБА_7 05.08.2025 року перебуваючи за адресою знаходження КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР» видав довідку про працевлаштування ОСОБА_9 до КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР» (реєстр. №213/01-25/25 від 05.08.2025 року), що містить відомості про займану посаду за основним місцем роботи та розмір частки ставки під час оплати праці, яка згідно з положеннями постанови КМУ №560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» є документом, що підтверджує право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яку цього ж дня за невстановлених обставин направив вказаній особі у м. Київ з використанням можливостей оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта».
Таким чином, ОСОБА_7 за результатом надання вказаної довідки ОСОБА_9 як фіктивно працевлаштованому працівнику до КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР», створив належні та достатні умови для отримання останнім відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з метою ухилення від виконання військового обов`язку.
В подальшому, 07.08.2025 року ОСОБА_9 подав заяву на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) щодо надання довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до положень постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року, разом з якою надав довідку про працевлаштування до КЗ «Харківський університетський ліцей Харківської міської ради» (реєстр. №213/01-25/25 від 05.08.2025 року), копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду, копію військово-облікових документів.
Після цього, 15.08.2025 року за результатом подання голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 вказаних документів, ОСОБА_9 була надана довідка про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як педагогічному працівнику закладу загальної середньої освіти на строк до 31.08.2025 року (реєстр. №1784 від 15.08.2025 року).
Далі, 25.08.2025 року ОСОБА_9 повторно подав заяву на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо надання довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до положень постанови КМУ №560 від 16.05.2024 року, разом з якою надав додатково отриману від ОСОБА_7 довідку про працевлаштування до КЗ «Харківський університетський ліцей Харківської міської ради» (реєстр. №226/01-25/25 від 21.08.2025 року), копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду, копії військово-облікових документів.
Після цього, 02.09.2025 року за результатом подання голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 вказаних документів, ОСОБА_9 була надана довідка про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як педагогічному працівнику закладу загальної середньої освіти на строк до 31.08.2026 року (реєстр. №2424 від 02.09.2025 року).
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу ОСОБА_7 03.10.2025 року в період часу з 14 год. 06 хв. по 14 год. 31 хв., перебуваючи за адресою знаходження КЗ «Харківський університетський ліцей ХМР» отримав від ОСОБА_9 оригінал заяви про прийняття на роботу та згоду на збір та обробку персональних даних, які долучив до матеріалів особової справи останнього з метою приховання даної протиправної діяльності.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення – злочин, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у вчиненні за попередньою змовою групою осіб умисних протиправних дій, що полягали у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період.
Цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченого не заявлений. 
На стадії досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором четвертого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 у присутності захисника ОСОБА_5 24 червня 2026 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, зобов`язався беззаперечно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 роки, в силу ст. 75 КК України умовно з іспитовим строком від 1 до 3 років з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди, вислухавши думки учасників угоди, суд виходить з наступного. 
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону. 
Судом встановлено, що ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України. 
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. 
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. 
ОСОБА_7 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. 
Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого і при цьому встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не перебуває на обліку в Харківському обласному наркологічному диспансеру та Харківському міському ПНД, офіційно працює, пенсіонер, утриманців не має, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, готовність надати благодійну допомогу на потреби військової частини НОМЕР_4 , особовий склад якої виконує бойові завдання по захисту України та Українського народу під час війни.
Обставин, які обтяжують покарання останнього відповідно ст. 67 КК України, не встановлено. 
Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
По кримінальному провадженню судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави. 
Долю арештованого майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 174, 182, 373, 374, 475 КПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Затвердити угоду від 24 червня 2026 року по кримінальному провадженню №22026000000000592 від 19.06.2026 року про визнання винуватості, укладену між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором четвертого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 у присутності захисника ОСОБА_5 . 
Визнати  ОСОБА_7  винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_7  від призначеного покарання і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. 
Відповідно ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_7  наступні обов`язки:
1. не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу  уповноваженого органу з питань пробації;
2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби -залишити без змін, після спливу строку його дії – скасувати.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 6 739,04 грн. (шість тисяч сімсот тридцять дев`ять грн. 04 коп.).
Зобов`язати ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили, надати благодійну допомогу на потреби військовим частинам, особовий склад яких виконує бойові завдання по захисту України та Українського народу під час війни з російським окупантом, а саме: зробити добровільний внесок у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень військовій частині НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) на рахунок НОМЕР_7 .
Скасувати арешт майна, вилученого під час обшуку 19.02.2026 року в рамках кримінальне провадження №22025000000000258 від 28.02.2026 року, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.03.2026 року (справа №761/8761/26, провадження 1-кс/761/6503/26). 
Речовий доказ – мобільний телефон «iPhone 11» серійний номер НОМЕР_8 – повернути обвинуваченому ОСОБА_7 . 
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий: суддя        ОСОБА_1