ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/14880/26
провадження № 1-кп/753/1994/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 12026105020000736 від 04.06.2026, за обвинуваченням: 

ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варюшине Веселинського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:
До Дарницького районного суду м. Києва 10 липня 2026 в порядку ст. 302 КПК України надійшов вказаний обвинувальний акт з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Відповідно до висунутого обвинувачення органом досудового розслідування, ОСОБА_2 04.06.2026 близько 19 год. 19 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Бажана, поблизу станції Київського метрополітені «Бориспільська», реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту, використовуючи свій мобільний додаток «Телеграм», який був встановлений на належному йому мобільному телефоні, за грошові кошти в сумі 304 грн., домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС, для власного вживання, без мети збуту. 
Одразу ж після цього, на мобільний телефон ОСОБА_2 прийшло смс-повідомлення з координатами місця розташування замовленої ним психотропної речовини.
В подальшому, 04.06.2026 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Старобориспільська, неподалік станції Київського метрополітену «Червоний Хутір», був зупинений працівниками поліції та вказав на місце розташування «закладки», а саме раніше замовленої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС. 
Далі, працівниками поліції в присутності двох понятих та ОСОБА_2 , під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Старобориспільська на землі було виявлено та вилучено згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою фіолетового кольору, всередині якого поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною світло-бежевого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, масою 0,312 г, яку ОСОБА_2 , умисно незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав для власного вживання, без мети збуту. 
Таким чином,  ОСОБА_2 обвинувачується у незаконному придбанні психотропної речовини, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Обставини вчинення  ОСОБА_2 кримінального проступку, а саме незаконного придбання психотропної речовини без мети збуту, останнім не оспорювалися та беззаперечно визнавалися.
Водночас підстави розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, викладені в згаданому клопотанні прокурора, були ретельно перевірені.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення  ОСОБА_2  незаконного придбання психотропної речовини без мети збуту, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Щодо призначення  ОСОБА_2 виду й розміру покарання за вказаний кримінальний проступок, то суд виходить з такого.
Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, обставиною, яка пом`якшує покарання  ОСОБА_2 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений під час допиту в якості підозрюваного зізнався у вчиненні кримінального проступку та з гідно з п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім цього, судом встановлено, що кримінальний проступок вчинено ОСОБА_2 будучи неповнолітньою особою, а тому вирішуючи питання щодо призначення покарання необхідно враховувати положення Розділу ХV Кримінального кодексу України, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний тяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.
Нормами ст. 105 КК України передбачена можливість звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
У постанові Другої палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 10 червня 2020 року у справі № 161/7253/18 (провадження № 51-2615км19), сформульовано правовий висновок, згідно з яким звільнення неповнолітнього від покарання на підставі ст. 105 КК України здійснюється без призначення неповнолітньому конкретного покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою його було визнано винуватим.
Враховуючи вперше вчинення умисного кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, яке кримінальний закон, а саме ст. 12 КК України відносить до кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, проступок вчинив будучи неповнолітнім, наявність обставин, які пом`якшують, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, положення кримінального закону, якими встановлено особливості відповідальності неповнолітніх та покарання неповнолітніх, що визначають відповідні види покарань і їх строки, які можуть бути призначені неповнолітнім з огляду на конкретний вік неповнолітнього (17 років), приходить до висновку, про винуватість неповнолітнього ОСОБА_2 та вважає за можливе звільнити його від покарання за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 105 КК України із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження.
Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності із ч. 9 ст. 100 КПК України.
З урахуванням того, що ОСОБА_2 є неповнолітнім та не працевлаштований, суд вважає за можливе процесуальні витрати, витрачені на проведення експертизи покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 370, 374, 381, 382, 394, ч. 3 ст. 497 КПК України, суд, 

ухвалив:
ОСОБА_2  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 105, п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити  ОСОБА_2 від покарання без визначення його виду, застосувавши примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: психотропна речовина 4-ММС, масою 0,312 г, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Процесуальні витрати пов`язані із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин і виробів, становлять 3850 гривні 88 копійок, віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його оголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя            ОСОБА_1