Справа № 215/6751/26
3/215/1662/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2026 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який протягом року притягався до адміністративної відповідальності, працюючого на ПрАТ «ПівнГЗК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.5 ст. 126 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
11.07.2026 о 12:02 год. в Тернівському районі м. Кривому Розі по вул. А.Божка, біля буд. 29, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061, днз НОМЕР_2 , при цьому будучи особою, яка не має права керування ТЗ. Правопорушення вчинено повторно протягом року, притягувався за ч. 2 ст. 126 КУпАП 25.12.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.1 «а», та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи. 29.07.2026 через канцелярію суду подав письмові пояснення в яких вказав, що поліцейські сказали прибрати ТЗ, який стояв біля гуртожитку та заважало під`їзду до смітних баків. Далі він загнав ТЗ у двір, тобто проїхав за кермом лише 15-20 метрів. Вину не визнає, бо працівники поліції змусили відігнати тз оскільки пригрозили, що викличуть евакуатор.
Суддя, дослідивши письмові пояснення правопорушника та матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 716537 від 11.07.2026 (а.с. 2), рапорт працівника поліції (а.с. 4), довідку згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія (а.с. 5), постанову серії ЕНА №6407525 від 25.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 6), запис відеофіксації скоєння правопорушення (а.с. 7 ), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Пунктом 2.1 «а» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені впункті 2.1.
В частині 10 статті 15 ЗУ «Про дорожній рух» вказано, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Факт керування ТЗ підтверджується переглянутим відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 керуючи ТЗ ВАЗ 21061, днз НОМЕР_2 , заїжджає у двір.
Крім того, з переглянутого відеозапису вбачається, як ОСОБА_1 повідомляє, що в нього на теперішній час відсутнє посвідчення водія, оскільки він перездає, тобто ОСОБА_1 було відомо, що він є особою, яка не має посвідчення водія та не має права керувати ТЗ.
Також з переглянутого судом відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки визначені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.
Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, враховуючи письмові пояснення правопорушника, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно довідки встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, але не має відповідної категорії на керування саме таким ТЗ, а.с.- 5, тому він підлягає адміністративній відповідальності, як особа, яка повторно протягом року керувала транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.
Також, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061, днз НОМЕР_2 , який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.07.2026 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , тобто не є приватною власністю правопорушника, тому суддя вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення без вилучення транспортного засобу.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 665,60 грн. із розрахунку (3328*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/Р отримувача (IBAN): UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету:21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, одержувач коштів (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
СУДДЯ: