ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2026 р. Справа№ 910/11182/25 (910/14310/25)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Доманської М.Л.
суддів: Пантелієнка В.О. 
Остапенка О.М. 

за участю секретаря судового засідання Абраменко М.К.
та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 08.07.2026,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026
у справі №910/11182/25 (910/14310/25) (суддя Мандичев Д.В.)
за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О"
та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр"
про визнання відсутнім права вимоги та стягнення безпідставно набутих коштів
в межах справи № 910/11182/25
за заявою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О"
за участю Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/11182/25 (910/14310/25) у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погодившись з вищезазначеним рішенням, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" та Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" подали апеляційну скаргу, в якій просять прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду; рішення Господарського суду м. Києва від 20.03.2026 по справі № 910/11182/25 (910/14310/25) скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" в повному обсязі; судові витрати за апеляційний розгляд справи №910/11182/25 (910/14310/25) покласти на Відповідачів.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2026 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Пантелієнко В.О., Козир Т.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2026 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11182/25 (910/14310/25) за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр" про визнання відсутнім права вимоги та стягнення безпідставно набутих коштів; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/11182/25 (910/14310/25) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/11182/25 (910/14310/25).
21.05.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/11182/25 (910/14310/25) у 3-х томах.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/11182/25 (910/14310/25). Розгляд апеляційної скарги призначено на 08.07.2026 о 12 год. 45 хв. Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 22.06.2026. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 29.06.2026.
08.06.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне. У ст. 1212 ЦК України щодо безпідставно отриманого майна вживається термін «повернути», що передбачає повернення його тій особі, яка відповідного майна безпідставно позбулася. Неможливо «повернути» майно особі, яка ним не володіла чи не мала прав на нього. Ні ст.1212 ЦК України, ні будь-які інші норми законодавства не передбачають можливості стягнення безпідставно отриманого майна особою, яка не була його власником та його не позбувалася. Законодавством не передбачено можливості стягнення коштів з однієї особи в рахунок виконання зобов`язання з оплати орендної плати, яку мала сплачувати інша особа. Заявлені Позивачами вимоги про стягнення коштів могли б мати місце у разі наявності зобов`язальних правовідносин між ними та Відповідачами щодо спірних коштів (уступка права вимоги, переведення боргу тощо). Однак, між ТОВ «Три О» та Позивачами відсутні будь-які зобов`язання щодо спірної суми коштів. При цьому на повернення безпідставно набутого майна може претендувати лише потерпіла особа, якою у цьому випадку є ТОВ «Автопарк Центр», чим останнє і скористалося, подавши до Господарського суду м.Києва заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Три О». Якщо Позивачі вважають, що між ними та ТОВ «Автопарк Центр» існують зобов`язальні правовідносини, зокрема, з приводу оренди нерухомого майна, то будь-які вимоги щодо оплати за користування таким майном мають бути спрямовані безпосередньо до ТОВ «Автопарк Центр». Як зазначено у ч.1 ст.1212 ЦК України, безпідставно набуте майно підлягає поверненню «потерпілому». Однак, Відповідачі не є потерпілими у розглядуваній справі, а їх права з боку ТОВ «Три О» не порушені, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, як вбачається із наданих позивачами копій платіжних доручень, всі платежі, сплачені ТОВ «Автопарк Центр» на користь ТОВ «Три О» мали призначення платежу «Аванс за оренду приміщення згідно з договором від 27.02.2024 №560/2-О», а отже, були сплачені на виконання умов договору, а тому не можуть вважатися безпідставно отриманими.
08.06.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне. У ст. 1212 ЦК України щодо безпідставно отриманого майна вживається термін «повернути», що передбачає повернення його тій особі, яка відповідного майна безпідставно позбулася. Неможливо «повернути» майно особі, яка ним не володіла чи не мала прав на нього. Ні ст.1212 ЦК України, ні будь-які інші норми законодавства не передбачають можливості стягнення безпідставно отриманого майна особою, яка не була його власником та його не позбувалася. Законодавством не передбачено можливості стягнення коштів з однієї особи в рахунок виконання зобов`язання з оплати орендної плати, яку мала сплачувати інша особа. Заявлені Позивачами вимоги про стягнення коштів могли б мати місце у разі наявності зобов`язальних правовідносин між ними та Відповідачами щодо спірних коштів (уступка права вимоги, переведення боргу тощо). Однак, між ТОВ «Три О» та Позивачами відсутні будь-які зобов`язання щодо спірної суми коштів. При цьому на повернення безпідставно набутого майна може претендувати лише потерпіла особа, якою у цьому випадку є ТОВ «Автопарк Центр», чим останнє і скористалося, подавши до Господарського суду м.Києва заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Три О». Якщо Позивачі вважають, що між ними та ТОВ «Автопарк Центр» існують зобов`язальні правовідносини, зокрема, з приводу оренди нерухомого майна, то будь-які вимоги щодо оплати за користування таким майном мають бути спрямовані безпосередньо до ТОВ «Автопарк Центр». Як зазначено у ч.1 ст.1212 ЦК України, безпідставно набуте майно підлягає поверненню «потерпілому». Однак, Відповідачі не є потерпілими у розглядуваній справі, а їх права з боку ТОВ «Три О» не порушені, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, як вбачається із наданих позивачами копій платіжних доручень, всі платежі, сплачені ТОВ «Автопарк Центр» на користь ТОВ «Три О» мали призначення платежу «Аванс за оренду приміщення згідно з договором від 27.02.2024 №560/2-О», а отже, були сплачені на виконання умов договору, а тому не можуть вважатися безпідставно отриманими.
У зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. 08.07.2026 у відрядженні, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2026, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційних скарг у справі №910/11182/25 (910/14310/25) у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2026 прийнято апеляційні скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/11182/25 (910/14310/25) до свого провадження у новому складі суду.
08.07.2026 у судове засідання з`явились представники скаржників, Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О". 
Представники скаржників просили суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу. Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 20.03.2026 у справі № 910/11182/25 (910/14310/25) та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" просили суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення - залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянти зазначають, що суд першої інстанції необґрунтовано не надав належної правової оцінки таким фактам: 03.10.2007 між АТ «Ощадбанк», АТ «Укрексімбанк», як іпотекодержателями, та ТОВ «Три О», як іпотекодавцем було укладено Іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку було передано TOK Gulliver (м. Київ, площа Спортивна, 1а); у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «Три О» взятих на себе зобов`язань 26.07.2025 Банками було звернуто стягнення на Предмет іпотеки в наступних частках: АТ «Ощадбанк» - 4/5 (80%), АТ «Укрексімбанк» - 1/5 (20%) без виділення частки в натурі; ТОВ «Три О» без належної правової підстави після 26.07.2025 отримувало грошові кошти від ТОВ «Автопарк Центр» в якості орендної плати за користування приміщеннями ТОК Gulliver за Договором оренди нерухомого майна, власником якого воно вже не було. Скаржники зазначають, що у ТОВ «Автопарк Центр» не було жодних правових підстав кошти за фактичне користування за відповідне нерухоме майно за період з 26.07.2025 сплачувати ТОВ «Три О», що втратило титул права власності на нього; в свою чергу, ТОВ «Три О» не мало жодних правових підстав отримувати кошти за користування приміщеннями ТОК «Gulliver» за період з 26.07.2025. Апелянти зазначають, що Договір оренди від 27.02.2024 № 560/2-0, укладений між Відповідачами, припинив дію внаслідок звернення стягнення Банками на предмет іпотеки в силу ч.6 ст.37 Закону України «Про іпотеку», про що було повідомлено Відповідачів. ТОВ «Три О», втративши правовий титул права власності на ТОК «Gulliver», збагатилось за рахунок майна Банків, відповідно дані спірні правовідносини є позадоговірними, кондикційними. На думку апелянтів, суд першої інстанції необгрунтовано дійшов до висновку про виконання зобов`язань з боку ТОВ «Автопарк Центр» за Договором оренди нерухомого майна, оскільки умови такого договору після 26.07.2025 не могли діяти/застосовуватися, так як ТОВ «Три О» не було власником ТОК Gulliver і не могло передавати майно в оренду і отримувати кошти за таку оренду/користування ТОВ «Автопарк Центр» приміщеннями ТОК Gulliver.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" слід залишити без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/11182/25 (910/14310/25) - залишити без змін, з огляду на наступне.
У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/11182/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О". 
Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" та Акціонерне товариства "Державний експортно-імпортний банк України" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр" про:
- визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр" права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" про стягнення авансових платежів в розмірі 5 990 966,51 грн, які було сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" за Договором оренди від 27.02.2024 № 560/2-0;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 4 792 773,21 грн безпідставно набутих коштів;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 1 198 193,30 грн безпідставно набутих коштів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 (суддя Пукшин Л.Г.) матеріали справи № 910/14310/25 за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр" про визнання відсутнім права вимоги та стягнення безпідставно набутих коштів передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/11182/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" (ідентифікаційний код 23167814).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 23.01.2026.
Заперечуючи проти вимог позову, ТОВ "Три О" зауважило, що позивачі не є учасниками правовідносин ТОВ "Три О" та ТОВ "Автопарк Центр" щодо повернення авансових платежів, сплачених на підставі Договору оренди, та права позивачів не порушені. Крім того, обраний спосіб захисту законодавством не передбачений.
У відзиві ТОВ "Автопарк Центр" зазначило, що позивачами не обґрунтовано порушення їхніх прав правовідносинами ТОВ "Автопарк Центр" та ТОВ "Три О" в рамках Договору оренди, зокрема, здійснення платежів на виконання цього договору.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/11182/25 (910/14310/25) у задоволенні позову відмовлено повністю.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
09.06.2006 між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Відкритим акціонерним товариством Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", як кредитодавцями, та ТОВ "Три О", як позичальником, укладено Консорціумний кредитний договір №129/31/1 -2 (далі зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами - Кредитний договір).
У забезпечення виконання ТОВ "Три О" зобов`язань за Кредитним договором укладено іпотечні договори, предметом яких виступили земельні ділянки, на яких зведено торговельно-офісний комплекс з об`єктами громадського призначення та паркінгом (літера "В"), розташований за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1а, загальною площею 151 805,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 185393880000 (т.з.торгівельно-офісний комплекс "Gulliver" у м. Києві, а також торговельно-офісний комплекс з об`єктами громадського призначення та паркінгом (літера "В"), розташований за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1а, загальною площею 151 805,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 185393880000.
26.07.2025 AT "Ощадбанк" та AT "Укрексімбанк" звернуто стягнення на предмети іпотеки в наступних частках: AT "Ощадбанк" - 4/5 (80%), AT "Укрексімбанк" - 1/5 (20%) без виділення частки в натурі.
27.02.2024 між ТОВ "Три О" (Орендодавець) та ТОВ "Автопарк Центр" (Орендар) укладено Договір оренди №560/2-О (далі - Договір оренди), відповідно до якого Орендодавець зобов`язався передати Орендарю у строкове, платне користування приміщення, визначені Договором оренди, а саме, зазначене у п. 2 Додатку № 1 до вказаного Договору, а Орендар зобов`язався сплачувати орендну плату відповідно до умов Договору.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання Договору оренди ТОВ "Автопарк Центр" сплачено на рахунок ТОВ "Три О" за період з 01.06.2025 по 31.07.2025 грошові кошти в сумі 12 617 741,39 грн. авансових платежів, що підтверджується платіжними інструкціями кредитового переказу коштів, а саме: від 04.06.2025 №1747 про оплату 850 000,00 грн; від 11.06.2025 №1751 про оплату 1 000 000,00 грн; від 13.06.2025 №1757 про оплату 550 000,00 грн; від 18.06.2025 №1762 про оплату 500 000,00 грн; від 26.06.2025 №1771 про оплату 500 000,00 грн; від 30.06.2025 №1772 про оплату 500 000,00 грн; від 03.07.2025 №1779 про оплату 800 000,00 грн; від 10.07.2025 №1785 про оплату 800 000,00 грн; від 17.07.2025 №1796 про оплату 800 000,00 грн; від 24.07.2025 №1801 про оплату 1 000 000,00 грн; від 31.07.2025 №1805 про оплату 600 000,00 грн; від 31.07.2025 №1806 про оплату 900 000,00 грн; від 31.07.2025 №1807 про оплату 900 000,00 грн; від 31.07.2025 №1808 про оплату 601 510,27 грн. Також, що у зв`язку із закінчення терміну дії раніше укладеного договору оренди від 04.02.2022 №560/1-О, Сторони домовились, що залишок суми в розмірі 2 017 741,39 грн. за цим договором переноситься в рахунок авансових платежів по Договору оренди.
Листом від 04.08.2025 ТОВ "Автопарк Центр" звернулося до ТОВ "Три О" з вимогою про повернення авансового платежу в розмірі 5 990 966,51 грн., який був сплачений згідно з Договором оренди. У вимозі зазначено, що у зв`язку з тим, що ТОВ "Три О" не є власником приміщень ТОК "Gulliver", які є предметом Договору оренди, сплачені авансові платежі мають бути повернуті у строк до 01.09.2025.
AT "Державний Ощадний Банк України" звернулося з листом від 08.08.2025 до ТОВ "Автопарк Центр", в якому вимагало від останнього припинити користування приміщеннями ТОК Gulliver та звільнити їх у строк не пізніше 11.08.2025, також передати 12.08.2025 об 11:00 приміщення згідно з Актом приймання- передачі.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Суд зауважує, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Оцінка предмета заявленого позову, а відтак, наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.
Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачами в справі був укладений Договір оренди, на виконання якого ТОВ "Автопарк Центр" сплачувало ТОВ "Три О" авансові платежі в період із 01.06.2025 по 31.07.2025.
Разом із цим, починаючи з 26.07.2025 право власності на нерухоме майно, що передано ТОВ "Три О" в оренду ТОВ "Автопарк Центр" за Договором оренди, перейшло до позивачів без виділення частки в натурі шляхом звернення стягнення на це майно, як на предмет іпотеки.
У межах даного позову позивачами вказано, що оскільки ТОВ "Автопарк Центр" не звільнило орендовані приміщення та продовжує ними користуватися, сплачені останнім на користь ТОВ "Три О" грошові кошти після 26.07.2025 підлягають поверненню позивачам на підставі статті 1212 ЦК України, як новим власникам нерухомого майна.
Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Судова колегія зауважує, що суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивачів про те, що отримані ТОВ "Три О" від ТОВ "Автопарк Центр" грошові кошти у вигляді авансових платежів після 26.07.2025 є безпідставно набутим майном саме позивачів.
Як вірно встановлено судом першої інтанції, грошові кошти сплачені ТОВ "Автопарк Центр" на користь ТОВ "Три О" на підставі Договору оренди, сторонами якого позивачі не виступали.
За частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Тобто, відповідні грошові кошти були майном ТОВ "Автопарк Центр", яке виконуючи свої обов`язки за Договором оренди, сплатило на користь ТОВ "Три О" авансові платежі за цим правочином, в тому числі після 26.07.2025.
У зв`язку з цим, наявність чи відсутність правових підстав для отримання та збереження вищевказаних грошових коштів ТОВ "Три О" від ТОВ "Автопарк Центр", а також права вимоги останнього на повернення цих коштів, безпосередньо стосується правовідносин між зазначеними юридичними особами.
Разом із цим, виступаючи наразі новими власниками нерухомого майна, що передавалося ТОВ "Три О" в оренду ТОВ "Автопарк Центр", позивачі не позбавлені права на захист прав власника на розпорядження своїм майном у передбачений законом спосіб у разі його порушення орендарем (користувачем цього майна).
Так, відповідні правовідносини між позивачами, як новими власниками нерухомого майна, та орендарем (користувачем), який продовжує користуватися відповідним нерухомим майном, мають свій суб`єктний склад та підстави виникнення.
Судом враховано, що ТОВ "Автопарк Центр" звернулося до ТОВ "Три О" з вимогою від 04.08.2025 про повернення авансового платежу в розмірі 5 990 966,51 грн у строк до 01.09.2025 та у зв`язку з неповерненням вказаного боргу 29.09.2025 ТОВ "Автопарк Центр" звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Три О».
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачами в межах даного позову наявності порушеного права, що підлягало би захисту шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк Центр" безпідставно набутих коштів (авансових платежів, сплачених ТОВ "Автопарк Центр") та визнання відсутнім у ТОВ "Автопарк Центр" права вимоги до ТОВ "Три О" про стягнення авансових платежів в розмірі 5 990 966,51 грн, які було сплачено ТОВ "Автопарк Центр" на користь ТОВ "Три О" за Договором оренди від 27.02.2024 № 560/2-0.
За усталеними правовими висновками Верховного Суду відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20, від 08.07.2026 у справі № 910/11784/25).
Враховуючи викладене, надавши оцінку наявним у матеріалах справи документам, суд першої інстанції, правомірно відмовив у задоволенні позову. 
Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доводи, викладені скаржниками у апеляційній скарзі, не спростували правомірність оскаржуваної ухвали, норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Доводи апелянтів щодо застосування статті 1214 ЦК України колегія суддів відхиляє, як безпідставні, оскільки зазначена норма не встановлює самостійної підстави виникнення кондикційного зобов`язання, а визначає лише наслідки безпідставного набуття чи збереження майна після встановлення наявності підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України. Як вірно встановив суд першої інстанції, у спірних правовідносинах позивачами не доведено існування всіх необхідних елементів кондикційного зобов`язання, зокрема, того, що ТОВ «Три О» набуло або зберегло спірні грошові кошти саме за рахунок позивачів. Спірні кошти були сплачені ТОВ «Автопарк Центр» на виконання укладеного між відповідачами договору оренди, сторонами якого позивачі не були. Отже, можливі вимоги щодо правомірності набуття, збереження чи повернення цих коштів виникають у межах правовідносин між платником та одержувачем коштів, а не між позивачами та ТОВ «Три О». Сам по собі перехід до позивачів права власності на предмет іпотеки не свідчить про те, що грошові кошти, отримані відповідачем від третьої особи на виконання договору, автоматично стали майном позивачів або були набуті за їх рахунок у розумінні статей 1212, 1214 ЦК України. За відсутності встановленого факту безпідставного набуття майна саме за рахунок позивачів положення статті 1214 ЦК України застосуванню не підлягають, а тому посилання апелянтів на цю норму не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам, вірно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.
Через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).
У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" слід залишити без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/11182/25 (910/14310/25) - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2026 у справі №910/11182/25 (910/14310/25) залишити без змін.
Матеріали справи № 910/11182/25 (910/14310/25) повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.
Повний текст складено 16.07.2026

Головуючий суддя М.Л. Доманська 

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко