Справа № 643/8210/26
Провадження № 2/643/5979/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Кривоконенко Х.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу запозовом Комунального підприємства «Житлокомсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство «Житлокомсервіс» (позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (відповідачі) на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 41711,10 грн. та судові витрати. 
В обґрунтування позову зазначено, що багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова та перебуває у господарському віданні позивача. Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (Квартира) на підставі спільної часткової власності у розмірі частки, згідно рішення Московського районного суду міста Харкова по справі № 2-722 від 17.10.2007. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та є споживачем послуг за адресою Квартири. Відповідачі не сплачували своєчасно отримані за вказаною адресою з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У зв`язку з наведеним у відповідачів за період з 01.03.2007 по 31.03.2026 утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі. 
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 27.04.2026 позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви – п`ять днів з дня вручення цієї ухвали. В строк, встановлений судом, недоліки позовної заяви усунуті.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 30.04.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відзив на позов, заяву про розгляд справи за їх відсутності, суду не надали. 
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 15.06.2026 постановлено провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. 
Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 КП "Жилкомсервіс" визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою споруд у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова.
28.11.2006 у газеті "Слобода" опубліковано Договір про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з п. 22 Договору про надання житлово-комунальних послуг, договір укладається строком на 3 роки і вважається продовженим на той самий строк, якщо за місяць до закінчення дії його терміну однієї зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору.
Рішенням 23 сесії ХМР 8 скликання від 26.01.2024 № 522/24 КП "Жилкомсервіс" було перейменовано у КП "Житлокомсервіс".
Відповідач ОСОБА_1 є власником частини Квартири на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 17.10.2007 у справі № 2-722, що підтверджується даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 470963802 від 02.04.2026.
Відповідно до довідки старшого секретаря Салтівського районного суду міста Харкова від 02.09.2026, рішення Московського районного суду міста Харкова від 17.10.2007 у справі № 2-722 набрало законної сили 29.10.2007.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою Квартири, що підтверджується даними Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, та є споживачем послуг, які надає позивач за вказаною адресою. 
Згідно з наданою позивачем довідкою про нарахування та оплату житлово – комунальних послуг, заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01.03.2007 по 31.03.2026 становить 41711,10 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. 
Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово–комунальні послуги» в редакції до 01.05.2019 (далі – Закон в редакції до 01.05.2019), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. 
Відповідно до ст. 13 Закону в редакції до 01.05.2019, одним з видів житлово-комунальних послуг є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). 
Статтею 20 Закону в редакції до 01.05.2019 передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово–комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 
Статтею 5 Закону України «Про житлово – комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 (далі – Закон в редакції з 01.05.2019) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. 
Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 
Відповідно до ст. 9 Закону в редакції з 01.05.2019, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
В п. 79 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19). 
У постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 зазначено, що стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими. 
Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою Квартири. 
Відповідач ОСОБА_1 набула права власності на Квартири з 29.10.2007 (дата набрання законної сили рішенням Московського районного суду міста Харкова у справі № 2-722 від 17.10.2007).
З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.03.2007 по 28.10.2007, у зв`язку з чим суд стягує заборгованість, яка утворилась за вказаний період, з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 2412,14 грн.
У стягненні заборгованості, що виникла за період з 01.03.2007 по 28.10.2007, з відповідача ОСОБА_1 суд відмовляє.
В частині стягнення заборгованості в розмірі 39298,96 грн., яка утворилась за період з 29.10.2007 по 31.03.2026, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для солідарного стягнення вказаної заборгованості з відповідачів.
У даній цивільній справі відповідачами розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не спростовано, контр-розрахунок ними не надано (зазначені обставини ураховуються судом, виходячи із висновків щодо застосування норм права, викладених у вказаній вище постанові Верховного Суду, а також постанові Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 у справі № 639/5866/21). 
Таким чином, відповідачами не спростовані доводи позовної заяви, надані позивачем докази, а також розмір заборгованості, завлений стороною позивача. За таких обставин, розглядаючи справу в заочному порядку на підставі наданих позивачем доказів та стандарту доказування більшої переконливості (більшої вірогідності), суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги в загальному розмірі 41711,10 грн. 
Ураховуючи наведене, суд частково задовольняє позовні вимоги. 
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3328,00 грн. 
Крім того, суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати, пов`язані із отриманням інформації з Порталу електронних сервісів міста Харкова, у сумі 86,62 грн. – в якості витрат, пов`язаних із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (п. 4 ч. 3 ст. 133, ст. 140 ЦПК України). 
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України
УХВАЛИВ

Позовну заяву Комунального підприємства «Житлокомсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлокомсервіс» грошові кошти в розмірі 2412,14 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлокомсервіс» грошові кошти в розмірі 39298,96 грн.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1  заборгованості за період з 01.03.2007 по 28.10.2007 – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на користь Комунального підприємства «Житлокомсервіс» понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 3414,62 грн. в рівних частках, по 1707,31 грн. з кожної. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач – Комунальне підприємство «Житлокомсервіс» (код ЄДРПОУ 34467793, адреса: 61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35).
Відповідач – ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач – ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Д.А. Крівцов