Справа № 333/2256/26 
Номер провадження 2/333/2848/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року        м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді:       Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання:    Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ"до ОСОБА_1 , про стягнення суми страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
ПрАТ "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтовує наступним.
02.05.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю MERCEDES-BENZ 311CDI, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 та ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином було встановлено факт, що Відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт ARX4357749 від 26.12.2024 року. 
Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу MERCEDES-BENZ 311CDI, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2129382.
Враховуючи матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило обчислення суми належної до виплати в якості відшкодування Позивачем шкоди третій особі за полісом страхування №АР-2129382 у зв`язку з пошкодженнями внаслідок ДТП транспортного засобу ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_3 , VINкод НОМЕР_4 . 
За полісом страхування №АР-2129382 було передбачено суму франшизи (за ризиком нанесенню шкоди майну третіх осіб - 2.500,00 грн.), яку було утримано з кінцевого розміру страхового відшкодування до виплати. Належний кінцевий розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи до виплати склав 4.000,00 грн. Позивач, на виконання полісу страхування №АР-2129382, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третій особі за пошкодження транспортного засобу ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , здійснив виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 4.000,00 грн., яку позивач просить стягнути в порядку регресу на його користь з відповідача.
Позивач вважає за необхідне заявити ще вимогу про стягнення з Відповідача штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань, а саме: інфляційні втрати; пеню та три відсотки річних. 
Розрахунок штрафних санкцій проводиться за період з 24.01.2024 по 19.02.2026: Розмір основного боргу 4.000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.) Інфляційні втрати 850,18 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 18 коп.) Пеня 2.406,42 грн. (дві тисячі чотириста шість грн. 42 коп.). Три відсотки річних 248,90 грн. (двісті сорок вісім грн. 90 коп.) Розмір основного боргу 4.000,00 грн. + Інфляційні втрати 850,18 грн. + Пеня 2.406,42 грн. + Три відсотки річних 248,90 грн. = 7.505,50 грн.
На підставі ст. 1191 ЦК України, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачагрошові кошти в розмірі 7.505,50 грн., з яких: сума виплаченого страхового відшкодування, що підлягає оплаті Відповідачем в порядку регресу в розмірі 4.000,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 850,18 грн.; пеня в розмірі 2.406,42 грн.; три відсотки річних в розмірі 248,90 грн.
Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8022,50 грн.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2026 року відкрито спрощене провадження по справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач повторно не з`явився в судові засідання. З урахуванням ч. 11 ст. 128 ЦПК відповідач повідомлений про час, дату та місце слухання справи повідомлений. Відзиву на позов, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за її відсутності, від відповідачки до суду не надходило.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України судом 02.07.2026 р. постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи, тобто за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.
02.05.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю MERCEDES-BENZ 311CDI, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 ..
Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2022 р. по справі №333/2026/22, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 12.09.2022 р., ОСОБА_1 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху внаслідок чого було спричинено вищевказана дорожньо-транспортна подія. Також даного водія притягнено до адміністративної відповідальності за залишення місця дорожньо-транспортної події. До позову додані копії цих судових рішень. 
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу MERCEDES-BENZ 311CDI, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2129382, що підтверджується копією цього полісу
На підставі заяви потерпілої ОСОБА_2 , якій внаслідок даного ДТП, спричинені збитки у вигляді пошкодженого автомобіля, належного їй, позивач виплатив останній страхове відшкодування у розмірі 4.000,00 грн., який визначено на підставі огляду пошкодженого автомобіля, що підтверджується копіями: заяви ОСОБА_2 на виплату страхового відшкодування, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, акту огляду транспортного засобу, калькуляцією збитків, страхового акту від 19.08.2022 р., платіжною інструкцією від 19.08.2022 р. 
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно п.п. 38.1.1.в Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов:якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Зважаючи на те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої спричинені збитки ОСОБА_2 , стало порушення ПДР відповідачем, який керував транспортним засобом, і подальшому залишив місце ДТП, при цьому спричнені збитки відшкодовані потерпілій позивачем – страховиком, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 3 ст. 349 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Таким чином, у зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивачем на суму заборгованості за період з 24.01.2024 р. по 19.02.2026 р. нараховано 3 % річних на суму 248,90 грн., інфляційні втрати у розмірі 850,18 грн., та пеню у розмірі 2.406,42 грн., що підтверджується наданим позивачем обгрнутованим розрахунком заборгованості.
Враховуючи вище викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума виплаченого грошового відшкодування в порядку регресу в розмірі 4000,00 гривень та зазначені вище 3% річних, інфляційні збитки та пеня, в загальній сумі 7505,50 гривень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Судові витрати складаються також з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу, яка надавалась йому адвокатським об`єднанням – ФОП – адвокатом Войціховським А.В. в межах цієї цивільної справи на підставі договору про надання правничої допомоги від 16.07.2025 р. та додаткової угоди від 01.01.2025 р. до нього. Відповідно до умов договору про правничу допомогу від 16.07.2025 р., додаткової угоди, акту прийому-передачі наданих послуг №37797/1, адвокатом надані правничі послуги позивачу вартістю 8022,50 грн., в тому числі послуги з підготовки та направлення позовної заяви. 
З урахуванням категорії справи, заявленої суми до стягнення, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на правничі послуги неспівмірний зі складністю справи, тому заявлені вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню на суму 3000,00 грн.. 
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ"до ОСОБА_1 , про стягнення суми страхового відшкодування, - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" (код за ЄДРПОУ 39433769) грошові кошти в розмірі 7.505,50 грн. (сім тисяч п`ятсот п`ять грн. 50 коп.), з яких: сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4.000,00 грн. - інфляційні втрати в розмірі 850,18 грн.; пеня в розмірі 2.406,42 грн.; три відсотки річних в розмірі 248,90 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" (код за ЄДРПОУ 39433769) витрати на сплату судового збору 2662,40 грн. та витрати на сплату витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
В іншій частині заявлені вимоги про стягнення судових витрат, - залишити без задоволення..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем може бути до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:         І.Й.Наумова